# data[].attributes.headline
Твори для дітей

# data[].attributes.subject
Твори для дітей

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Мала Сторінка

# data[].attributes.attachment_link.title
Олекса Стороженко – український етнограф та письменник

# data[].attributes.attachment_link.description
Олекса Стороженко - український етнограф та письменник, життя і творчість

# data[].attributes.body
"Брати-близнята", "Скарб", "Марко Проклятий"

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
АудіоКниги Українською

# data[].attributes.attachment_link.title
Олекса Стороженко аудіокниги

# data[].attributes.attachment_link.description
Дивись, тут зібрані всі книги письменника! Олекса Стороженко - аудіокниги, список кращих творів автора в одному місці. Слухай онлайн і насолоджуйся.

# data[].attributes.headline
Читати твори онлайн

# data[].attributes.subject
Читати твори онлайн

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Скорочені твори Олекси Стороженка

# data[].attributes.attachment_link.title
Стороженко Олекса — повні тексти творів

# data[].attributes.attachment_link.description
Стороженко Олекса Петрович — перелік повних текстів творів, що можна прочитати та завантажити в бібліотеці УкрЛіб

# data[].attributes.attachment_link.title
Стороженко Олекса Петрович: Біографія на УкрЛібі

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографія Олекси Стороженка — читати детальну інформацію про персону, історію життя та творчість

# data[].attributes.headline
Олекса Петрович Стороженко

# data[].attributes.subject
Олекса Петрович Стороженко

# data[].attributes.body
24.11.1806 - 18.11.1874

# data[].attributes.headline
ІВАН ФРАНКО: ТРИ ЛЮБОВІ І ОДНА ДРУЖИНА

# data[].attributes.subject
ІВАН ФРАНКО: ТРИ ЛЮБОВІ І ОДНА ДРУЖИНА

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Шершньова

# data[].attributes.attachment_link.title
ІВАН ФРАНКО: ТРИ ЛЮБОВІ І ОДНА ДРУЖИНА

# data[].attributes.headline
Іван Франко і Ольга Рошкевич. Кохання, арешт і трагедія

# data[].attributes.subject
Іван Франко і Ольга Рошкевич. Кохання, арешт і трагедія

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Історія для дорослих

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Франко і Ольга Рошкевич. Кохання, арешт і трагедія | Розповідає @Stepan_Protsiuk

# data[].attributes.headline
ФРАНКО - ПОЛІТИК

# data[].attributes.subject
ФРАНКО - ПОЛІТИК

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Історія для дорослих

# data[].attributes.attachment_link.title
ФРАНКО — ПОЛІТИК

# data[].attributes.headline
Розквіт Івана Франка в останні 10 років життя | Час діяти

# data[].attributes.subject
Розквіт Івана Франка в останні 10 років життя | Час діяти

# data[].attributes.attachment_link.title
Розквіт Івана Франка в останні 10 років життя | Час діяти | грудень '16

# data[].attributes.headline
Трагедія Івана Франка: як доживав найбільший український письменник

# data[].attributes.subject
Трагедія Івана Франка: як доживав найбільший український письменник

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Історія для дорослих

# data[].attributes.attachment_link.title
Трагедія Івана Франка: як доживав найбільший український письменник | Розповідає @Stepan_Protsiuk

# data[].attributes.headline
Письменник і візіонер: дитинство Франка

# data[].attributes.subject
Письменник і візіонер: дитинство Франка

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Степан Процюк

# data[].attributes.attachment_link.title
Письменник і візіонер: дитинство Франка

# data[].attributes.headline
Іван Франко — одержимий культом праці для народу | Велич особистості

# data[].attributes.subject
Іван Франко — одержимий культом праці для народу | Велич особистості

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Франко — одержимий культом праці для народу | Велич особистості | травень '15

# data[].attributes.headline
Та, що поруч. Про Івана Франка і його кохання.

# data[].attributes.subject
Та, що поруч. Про Івана Франка і його кохання.

# data[].attributes.attachment_link.title
Та, що поруч. Про Івана Франка і його кохання.  До дня народження письменника

# data[].attributes.headline
КАЗКИ Івана Франка. АудіоКазки ОНЛАЙН

# data[].attributes.subject
КАЗКИ Івана Франка. АудіоКазки ОНЛАЙН

# data[].attributes.attachment_link.title
КРАЩІ КАЗКИ! ЗБІРКА 11. КАЗКИ Івана Франка 💖 АудіоКазки ОНЛАЙН  💖

# data[].attributes.headline
Іван Франко. Казки для дітей

# data[].attributes.subject
Іван Франко. Казки для дітей

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Дерево Казок

# data[].attributes.attachment_link.title
Казки Івана Яковича Франка ᐈ Читати онлайн на Дерево Казок

# data[].attributes.attachment_link.description
Читати онлайн 【Казки Івана Яковича Франка】 українською мовою ❤️ Більше 3 500 народних і авторських казок на проекті ⏩ Дерево казок

# data[].attributes.headline
Казка "Фарбований лис" слухати аудіо. Іван Франко

# data[].attributes.subject
Казка "Фарбований лис" слухати аудіо. Іван Франко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
Казка "Фарбований лис" слухати аудіо. Іван Франко

# data[].attributes.headline
Мультфільм "Фарбований Лис". Іван Франко

# data[].attributes.subject
Мультфільм "Фарбований Лис". Іван Франко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сергій Федоров

# data[].attributes.attachment_link.title
"Фарбований Лис" 1953 (український дубляж)

# data[].attributes.headline
Мультфільм за мотивами казки І.Франка. "Заєць та їжак"

# data[].attributes.subject
Мультфільм за мотивами казки І.Франка. "Заєць та їжак"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сергій Ковтун

# data[].attributes.attachment_link.title
Заєць та їжак (мультфільм українською, 1963 р.)

# data[].attributes.headline
Аудіокниги для підлітків: 15 творів Івана Франка

# data[].attributes.subject
Аудіокниги для підлітків: 15 творів Івана Франка

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Віртуальний музей Іван Франко у Києві

# data[].attributes.attachment_link.title
Аудіокниги для підлітків: 15 творів Івана Франка - Віртуальний музей Іван Франко у Києві

# data[].attributes.attachment_link.description
МОЙСЕЙ Поема написана протягом січня – червня 1905 р. Вперше надруковано 1905 р. окремою книжкою: Іван Франко. Мойсей. Поема. Львів. Накладом автора, 1905, 102 с. “Мойсей” – філософська поема, яка складається з прологу і 20 пісень (роздумів). У ній на основі біблійного сюжету показано шлях нації до незалежності, непрості взаємини пророка i народу. Поштовхом до створення […]

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
АудіоКниги Українською

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Франко аудіокниги

# data[].attributes.attachment_link.description
Дивись, тут зібрані всі книги письменника! Іван Франко - аудіокниги, список кращих творів автора в одному місці. Слухай онлайн і насолоджуйся.

# data[].attributes.headline
Читати твори онлайн

# data[].attributes.subject
Читати твори онлайн

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Скорочені твори Івана Франка

# data[].attributes.attachment_link.title
Франко Іван — повні тексти творів

# data[].attributes.attachment_link.description
Франко Іван Якович — перелік повних текстів творів, що можна прочитати та завантажити в бібліотеці УкрЛіб

# data[].attributes.headline
Іван Якович Франко. Біографія. 

# data[].attributes.subject
Іван Якович Франко. Біографія. 

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Якович Франко. Біографія. #твоякнижка

# data[].attributes.headline
Невідомий геній Іван Франко. Реальна історія з Акімом Галімовим

# data[].attributes.subject
Невідомий геній Іван Франко. Реальна історія з Акімом Галімовим

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
РЕАЛЬНА ІСТОРІЯ

# data[].attributes.attachment_link.title
Невідомий геній Іван Франко. Реальна історія з Акімом Галімовим

# data[].attributes.headline
Іван Франко цікаві факти дитинства, життя та біографії.

# data[].attributes.subject
Іван Франко цікаві факти дитинства, життя та біографії.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Франко цікаві факти дитинства, життя та біографії.

# data[].attributes.headline
Іван Франко | Біографія | Цікаві факти

# data[].attributes.subject
Іван Франко | Біографія | Цікаві факти

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Останній Гетьман

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Франко | Біографія | Цікаві факти |

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Франко: коротка біографія

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографія українського письменника Івана Франка коротко. Можна використовувати для навчання дітей, підготовки до уроків та написання творчих робіт

# data[].attributes.headline
Іван Якович Франко

# data[].attributes.subject
Іван Якович Франко

# data[].attributes.body
27.08.1856 - 28.05.1916

# data[].attributes.headline
Малий Тарас чумакує. Антін Лотоцький. Аудіо

# data[].attributes.subject
Малий Тарас чумакує. Антін Лотоцький. Аудіо

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Читайлик & Co

# data[].attributes.attachment_link.title
Малий Тарас чумакує - Антін Лотоцький

# data[].attributes.headline
Антін Лотоцький "Михайло Семиліток", аудіокнига (скорочено)

# data[].attributes.subject
Антін Лотоцький "Михайло Семиліток", аудіокнига (скорочено)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Цікаві факти з Крістіною

# data[].attributes.attachment_link.title
Антін Лотоцький "Михайло Семиліток" аудіокнига (скорочено)

# data[].attributes.headline
ДАНИЛО-КОРОЛЬ. АНТІН ЛОТОЦЬКИЙ. Аудіо

# data[].attributes.subject
ДАНИЛО-КОРОЛЬ. АНТІН ЛОТОЦЬКИЙ. Аудіо

# data[].attributes.attachment_link.title
ДАНИЛО-КОРОЛЬ. АНТІН ЛОТОЦЬКИЙ

# data[].attributes.headline
Аудіо. Біографія Антіна Лотоцького

# data[].attributes.subject
Аудіо. Біографія Антіна Лотоцького

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аліна Тачанова

# data[].attributes.attachment_link.title
Антін Лотоцький біографія

# data[].attributes.body
"Три побрптими", "Ведмедівська попівна", "Св. Володимир Великий", "Козак Байда", "Руслан і Либедь", "На світанку"

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
АудіоКниги Українською

# data[].attributes.attachment_link.title
Антін Лотоцький аудіокниги

# data[].attributes.attachment_link.description
Дивись, тут зібрані всі книги письменника! Антін Лотоцький - аудіокниги, список кращих творів автора в одному місці. Слухай онлайн і насолоджуйся.

# data[].attributes.headline
Читати твори онлайн

# data[].attributes.subject
Читати твори онлайн

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Скорочені твори Антіна Лотоцького

# data[].attributes.attachment_link.title
Лотоцький Антін — повні тексти творів

# data[].attributes.attachment_link.description
Лотоцький Антін Львович — перелік повних текстів творів, що можна прочитати та завантажити в бібліотеці УкрЛіб

# data[].attributes.attachment_link.title
Антін Лотоцький: коротка біографія

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографія українського письменника Антона Лотоцького коротко. Можна використовувати для навчання дітей, підготовки до уроків та написання творчих робіт

# data[].attributes.headline
Антін Львович Лотоцький

# data[].attributes.subject
Антін Львович Лотоцький

# data[].attributes.body
13.01.1881 - 28.05.1949

# data[].attributes.headline
Дніпрова Чайка «Гармонія». Аудіозапис

# data[].attributes.subject
Дніпрова Чайка «Гармонія». Аудіозапис

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Миколаївська ОУНБ

# data[].attributes.attachment_link.title
Дніпрова Чайка «Гармонія». Аудіозапис. Читає: Тетяна Новохацька.

# data[].attributes.headline
Дніпрова Чайка «Шпаки». Аудіозапис

# data[].attributes.subject
Дніпрова Чайка «Шпаки». Аудіозапис

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Миколаївська ОУНБ

# data[].attributes.attachment_link.title
Дніпрова Чайка «Шпаки». Аудіозапис. Читає: Тетяна Новохацька.

# data[].attributes.headline
Дніпрова Чайка «Плавні горять». Аудіозапис

# data[].attributes.subject
Дніпрова Чайка «Плавні горять». Аудіозапис

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Миколаївська ОУНБ

# data[].attributes.attachment_link.title
Дніпрова Чайка «Плавні горять». Аудіозапис. Читає: Тетяна Новохацька.

# data[].attributes.headline
ПИСАНКА (Дніпрова Чайка) - Великодня

# data[].attributes.subject
ПИСАНКА (Дніпрова Чайка) - Великодня

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
СВІТ КАЗОК 🇺🇦

# data[].attributes.attachment_link.title
ПИСАНКА (Дніпрова Чайка) - Великодня #АУДІОКАЗКА

# data[].attributes.headline
"За душу". Дніпрова Чайка. Аудіо

# data[].attributes.subject
"За душу". Дніпрова Чайка. Аудіо

# data[].attributes.attachment_link.title
За душу. Дніпрова Чайка

# data[].attributes.headline
Дніпрова Чайка. "Сестрицям Українкам".

# data[].attributes.subject
Дніпрова Чайка. "Сестрицям Українкам".

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
СЛОВО: аудіобібліотека української літератури

# data[].attributes.attachment_link.title
Дніпрова Чайка. "Сестрицям Українкам".

# data[].attributes.headline
"У школі"(1909), Дніпрова Чайка, гумористичне оповідання. Слухаємо українське!

# data[].attributes.subject
"У школі"(1909), Дніпрова Чайка, гумористичне оповідання. Слухаємо українське!

# data[].attributes.attachment_link.title
"У школі"(1909), Дніпрова Чайка, гумористичне оповідання. Слухаємо українське!

# data[].attributes.headline
"Хрестонос"(1886), Дніпрова Чайка, оповідання. Слухаємо українське!

# data[].attributes.subject
"Хрестонос"(1886), Дніпрова Чайка, оповідання. Слухаємо українське!

# data[].attributes.attachment_link.title
"Хрестонос"(1886), Дніпрова Чайка, оповідання. Слухаємо українське!

# data[].attributes.headline
Дніпрова Чайка «Мара». Аудіозапис

# data[].attributes.subject
Дніпрова Чайка «Мара». Аудіозапис

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Миколаївська ОУНБ

# data[].attributes.attachment_link.title
Дніпрова Чайка «Мара». Аудіозапис. Читає: Тетяна Новохацька.

# data[].attributes.headline
"Галина криниця"(1884), Дніпрова Чайка, поема. Слухаємо українське!

# data[].attributes.subject
"Галина криниця"(1884), Дніпрова Чайка, поема. Слухаємо українське!

# data[].attributes.attachment_link.title
"Галина криниця"(1884), Дніпрова Чайка, поема. Слухаємо українське!

# data[].attributes.headline
"Дiвчина-чайка"(1887). Чайка Дніпрова, легенда. Слухаємо українське!

# data[].attributes.subject
"Дiвчина-чайка"(1887). Чайка Дніпрова, легенда. Слухаємо українське!

# data[].attributes.attachment_link.title
"Дiвчина-чайка"(1887), Чайка Дніпрова,  легенда. Слухаємо українське!

# data[].attributes.headline
Дніпрова Чайка: біографія, любов до Дніпра та фемінізм у 20 столітті

# data[].attributes.subject
Дніпрова Чайка: біографія, любов до Дніпра та фемінізм у 20 столітті

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вгору.Херсон

# data[].attributes.attachment_link.title
Дніпрова Чайка: біографія, любов до Дніпра та фемінізм у 20 столітті

# data[].attributes.headline
Ірина Фаріон про відому та невідому Дніпрову Чайку | Велич особистості

# data[].attributes.subject
Ірина Фаріон про відому та невідому Дніпрову Чайку | Велич особистості

# data[].attributes.attachment_link.title
Ірина Фаріон про відому та невідому Дніпрову Чайку | Велич особистості | березень '17

# data[].attributes.headline
ЧИ СКВИТАЛАСЯ? - ЧАЙКА ДНІПРОВА | АУДІОКНИГА

# data[].attributes.subject
ЧИ СКВИТАЛАСЯ? - ЧАЙКА ДНІПРОВА | АУДІОКНИГА

# data[].attributes.headline
"ЗНАХАРКА". ЧАЙКА ДНІПРОВА. Аудіо

# data[].attributes.subject
"ЗНАХАРКА". ЧАЙКА ДНІПРОВА. Аудіо

# data[].attributes.headline
"ВОЛЬТЕР'ЯНЕЦЬ". ЧАЙКА ДНІПРОВА. Аудіо

# data[].attributes.subject
"ВОЛЬТЕР'ЯНЕЦЬ". ЧАЙКА ДНІПРОВА. Аудіо

# data[].attributes.headline
"ВОНА ЙОГО ЛЮБИЛА". ЧАЙКА ДНІПРОВА. Аудіо

# data[].attributes.subject
"ВОНА ЙОГО ЛЮБИЛА". ЧАЙКА ДНІПРОВА. Аудіо

# data[].attributes.headline
ЧАЙКА ДНІПРОВА "УНОЧІ". Аудіо

# data[].attributes.subject
ЧАЙКА ДНІПРОВА "УНОЧІ". Аудіо

# data[].attributes.headline
Чайка Дніпрова "Месниця". Аудіокнига

# data[].attributes.subject
Чайка Дніпрова "Месниця". Аудіокнига

# data[].attributes.headline
Чайка Дніпрова "Чудний". Аудіокнига

# data[].attributes.subject
Чайка Дніпрова "Чудний". Аудіокнига

# data[].attributes.headline
Читати твори онлайн

# data[].attributes.subject
Читати твори онлайн

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Шкільні твори до постаті та творчості Чайки Дніпрової

# data[].attributes.attachment_link.title
Дніпрова Чайка — повні тексти творів

# data[].attributes.attachment_link.description
Дніпрова Чайка — перелік повних текстів творів, що можна прочитати та завантажити в бібліотеці УкрЛіб

# data[].attributes.attachment_link.title
Дніпрова Чайка: Біографія на УкрЛібі

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографія Чайки Дніпрової — читати детальну інформацію про персону, історію життя та творчість

# data[].attributes.headline
Дніпрова Чайка (Людмила Олексіївна Василевська-Березіна)

# data[].attributes.subject
Дніпрова Чайка (Людмила Олексіївна Василевська-Березіна)

# data[].attributes.body
01.11.1861 - 13.03.1927

# data[].attributes.headline
Аудіокнига "Предок". М.Грушевський

# data[].attributes.subject
Аудіокнига "Предок". М.Грушевський

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Надірвана голосова зв'язка

# data[].attributes.attachment_link.title
Михайло Сергійович Грушевський - Предок

# data[].attributes.headline
Читати твори онлайн

# data[].attributes.subject
Читати твори онлайн

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
НЕРОБОЧИЙ ГРИЦЬКО КРИВИЙ *
Волинський образок з початку XVIII віку 1 І
Був хмурий день восени. Сиві важкі хмари облягли все небо, й воно наче нагнулося, налите водою, нависло хмурою покришкою над самою головою. Повітря було повне вогкості, і дощ мов збирався щохвилини. Сумно виглядав залитий водою шлях, і густі ліси понуро стояли навкруги, тихі, нерухомі, мовчки скидаючи листок за листком на мокру листяну ж настілку...
Читати повністю →
Другий день уже йшли ми лісами, я і пес. Вчора я ще потроху стріляв, але за сьогоднішній день не вистрілив ані разу. Пес, що спочатку приставав сумлінно при кожній появі дичини, переконався нарешті, що я не буду стріляти, і при кожній новій оказії вже тільки злегка оглядався на мене і йшов далі, силкуючись удавати, що він також не вважав на ніяку дичину,- щоб не застидати мого недбальства й лінивства.
На нічлігу я востаннє бачив людей. За сьогоднішній день не показався ніхто навіть поблизу...
Читати повністю →
I
Був вечір 30 грудня 1647 p. Дзвін. на київськім магістраті прозвучав на знак, щоб гасити світло, й вулиці київські стали тонути в нічній пітьмі. Воєводські слуги, що перед тим швендяли по вулицях, пильнуючи, аби ремісники замкового присуду не купували нічого в магістратських корчмах, тепер виглядали, чи не блисне де світло та не дасть поводу потягнути його хазяїна до одвіту...
Читати повністю →

# data[].attributes.attachment_link.title
Грушевський Михайло - повні тексти творів

# data[].attributes.attachment_link.description
Грушевський Михайло Сергійович - перелік повних текстів творів, що можна прочитати та завантажити в бібліотеці УкрЛіб

# data[].attributes.headline
Аудіокнига. КОРОТКА ІСТОРІЯ УКРАЇНИ: Як жив український народ. М. Грушевський

# data[].attributes.subject
Аудіокнига. КОРОТКА ІСТОРІЯ УКРАЇНИ: Як жив український народ. М. Грушевський

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Мироненко

# data[].attributes.attachment_link.title
КОРОТКА ІСТОРІЯ УКРАЇНИ: Як жив український народ. М. Грушевський

# data[].attributes.headline
Між Ідеалом та Реальністю: Михайло Грушевський та Його Роль у Формуванні України

# data[].attributes.subject
Між Ідеалом та Реальністю: Михайло Грушевський та Його Роль у Формуванні України

# data[].attributes.attachment_link.title
Між Ідеалом та Реальністю: Михайло Грушевський та Його Роль у Формуванні України

# data[].attributes.headline
Михайло Грушевський: політик, історик, сім‘янин // 10 запитань історику

# data[].attributes.subject
Михайло Грушевський: політик, історик, сім‘янин // 10 запитань історику

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Історія Без Міфів

# data[].attributes.attachment_link.title
Михайло Грушевський: політик, історик, сім‘янин // 10 запитань історику

# data[].attributes.headline
Михайло Грушевський: топ фактів про громадського діяча

# data[].attributes.subject
Михайло Грушевський: топ фактів про громадського діяча

# data[].attributes.attachment_link.title
Михайло Грушевський: топ фактів про громадського діяча

# data[].attributes.headline
Відкрив світу справжню Україну, за що дорого заплатив: Михайло Грушевський

# data[].attributes.subject
Відкрив світу справжню Україну, за що дорого заплатив: Михайло Грушевський

# data[].attributes.attachment_link.title
Відкрив світу справжню Україну, за що дорого заплатив: Михайло Грушевський

# data[].attributes.headline
Михайло Грушевський - повна версія фільму про родину історика. Про кохану дружину і улюблену доньку

# data[].attributes.subject
Михайло Грушевський - повна версія фільму про родину історика. Про кохану дружину і улюблену доньку

# data[].attributes.attachment_link.title
Михайло Грушевський - повна версія фільму про родину історика. Про кохану дружину і улюблену доньку

# data[].attributes.headline
Михайло Грушевський сепаратист в радянській Україні | Велич особистості

# data[].attributes.subject
Михайло Грушевський сепаратист в радянській Україні | Велич особистості

# data[].attributes.attachment_link.title
Михайло Грушевський сепаратист в радянській Україні | Велич особистості | листопад '16

# data[].attributes.headline
Михайло Грушевський. Біографія. Історія України!

# data[].attributes.subject
Михайло Грушевський. Біографія. Історія України!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Останній Гетьман

# data[].attributes.attachment_link.title
Михайло Грушевський. Біографія. Історія України!

# data[].attributes.headline
Михайло Грушевський - великий історик України

# data[].attributes.subject
Михайло Грушевський - великий історик України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Методичні рекомендації Українського інституту національної пам'яті Мета проведення заходів Форми і методи проведення заходів Історико-біографічна довідка Цитати Михайла Грушевського Цитати видатних діячів про Михайла Грушевського 10 цікавих фактів із життя визначного історика і державотворця Вступ для загальноосвітніх і професійно-технічних навчальних закладів до 150-річчя від дня народження Михайла Грушевського
(Рекомендовано до використання та врахування в роботі листом Інституту модернізації змісту освіти міністерства освіти і науки України від 14 вересня 2016 року № 2.1/10-2166).

Цього року 29 вересня виповнюється 150 років від дня народження видатного історика України, політичного та державного діяча, голови Української Центральної Ради Михайла Грушевського. Відповідно до Указу Президента від 9 лютого 2015 року № 63 "Про відзначення 150-річчя від дня народження Михайла Грушевського" у вересні 2016 року проводяться Дні Михайла Грушевського в Україні. Їх мета - вшанування та утвердження традицій боротьби за незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, засвідчення вдячності всім творцям і захисникам Української держави, виявлення поваги до унікального наукового доробку Михайла Сергійовича, здійсненого в руслі європейської інтелектуальної традиції.

Планом заходів з підготовки та відзначення ювілею, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 586-р, передбачено проведення у навчальних закладах просвітницьких заходів, спрямованих на вивчення ролі історичної постаті Михайла Грушевського в історії українського державотворення та науки.

Вивчення життя та діяльності Михайла Сергійовича в загальноосвітніх і професійно-технічних навчальних закладах є важливим елементом історичної освіти як чинника формування національної ідентичності, патріотичного виховання дітей і молоді, формування їх громадянської позиції, морально-етичних пріоритетів.

Змістове наповнення уроків і тематичних заходів, присвячених видатному діячеві, повинно представити його як історичну постать, що відіграла важливу роль у проголошенні незалежності України та становленні національної ідеї.

Мета заходів, присвячених 150-річчю від дня народження Михайла Грушевського:

- пізнавальна: актуалізувати інформацію про життєвий шлях Михайла Грушевського з акцентами на його державотворчій, політичній, громадській, науковій діяльності та її ролі для розбудови української держави і науки;

- практична: сформувати й розвинути інформаційні, хронологічні, мислиннєві, творчі, мовленнєві, аксіологічні й інтерактивні вміння, навички самоорганізації, критичного мислення, сприяти усвідомленню учнями значущості історичної, наукової, просвітницької спадщини Михайла Грушевського в контексті історії України кінця ХІХ - ХХ століття;

- виховна: сприяти актуалізації громадянських почуттів, соціально активної позиції, патріотизму, розумінню ролі та місця конкретної особистості в історії народу і держави, відродження та збереження пам'яті про борців за незалежність України.

Форми і методи проведення заходів. Історико-біографічна довідка може бути використана на уроках історії України в 10 класі під час викладання теми "Українська державність в 1917-1921 роках". До 150-річчя Михайла Грушевського можуть бути організовані різноманітні навчально-виховні заходи, в тому числі й позашкільні. Наприклад, історичні читання, бінарні уроки, круглі столи, фестивалі презентацій, усні журнали, дискусійні майданчики, турніри знавців творчості Грушевського, лабораторії державності, уроки-інтерв'ю, віртуальні подорожі місцями Наукового товариства імені Тараса Шевченка, моделювання рольової ситуації та ситуації вибору в умовах Української революції 1917-1921 років тощо.

Роботу з підготовки заходів рекомендуємо проводити комплексно, з урахуванням міжпредметних зв'язків, спільними зусиллями освітніх закладів, музеїв, бібліотек, органів державного управління та місцевого самоврядування.

Михайло Сергійович Грушевський - видатний історик, визначний державний і громадсько-політичний діяч, літературознавець, письменник, публіцист, організатор української науки, академік Всеукраїнської академії наук і Академії наук СРСР.
Львівське Наукове товариство імені Тараса Шевченка (далі - НТШ) як перша українська академія наук
Народився в м. Холм (нині Хелм, Польща) в сім'ї вчителя гімназії, організатора народної освіти, автора "Первой учебной книги церковно-славянского языка". Рід батька походив від козаків Грушів, рід матері - греко-католицьких священиків Опуцкевичів.

Закінчив 1-шу Тифліську гімназію, історико-філологічний факультет Університету святого Володимира, наукову працю розпочав під керівництвом відомого історика Дмитра Антоновича. За монографію "Нарис історії Київської землі від смерті Ярослава до кінця ХІV століття" (1890 рік) нагороджений золотою медаллю, залишений в університеті для подальшої наукової та викладацької роботи як професорський стипендіат.

1894 року захистив магістерську роботу. За рекомендацією Антоновича призначений на посаду ординарного професора кафедри "Всесвітньої історії з окремим узагальненням історії Східної Європи" Львівського університету.

У Львові розпочав активну науково-організаційну діяльність у НТШ. Очолював історико-філософську секцію, редагував "Записки Наукового товаристві імені Тараса Шевченка", створив та очолив Археографічну комісію товариства, а в 1897-1913 роках голова Товариства, що під його орудою розвивалося як академічна установа на взірець західноєвропейських.

Ініціював роботу зі збирання джерел з історії України, які друкувалися в серійних виданнях Археографічній комісії НТШ: "Жерела до історії України-Руси", "Пам'ятки української мови та літератури". 1906 року започаткував видання "Українсько-руського архіву", а 1898-го - разом із Іваном Франком та Осипом Маковеєм заснував і редагував літературно-публіцистичний журнал "Літературно-науковий вістник". У 1899 році був одним із організаторів "Української видавничої спілки". За редакцією вченого у 1895-1913 роках вийшло 113 томів "Записок Наукового товаристві імені Тараса Шевченка".
У Києві продовжив політичну діяльність і розбудову історичної науки та видавничої справи
Грушевський значну увагу приділяв підготовці наукових кадрів, створив власну наукову школу. Її представники Василь Гарасимчук, Іван Джиджора, Мирон Кордуба, Іван Кревецький, Іван Крип'якевич, Омелян Терлецький, Степан Томашівський.

Головною працею життя Михайла Грушевського вважається багатотомна "Історія України-Руси". Грушевський вважав написання такої фундаментальної праці справою честі свого покоління і трудився над нею упродовж більшої частини свого життя. Перший том вийшов у Львові 1898 року, а останній, десятий, присвячений подіям 1657-1659 років, надрукувала його донька Катерина в 1936 році, вже після смерті Михайла Грушевського.

Від 1897 року тривалий час добивався відкриття у Львові самостійного українського університету. Один із організаторів Української національно-демократичної партії в Галичині. 1906 року виступив із програмою заснування українських кафедр у всіх університетах підросійської України. Ініціював створення 1904 року в Львові громадської організації - Товариства прихильників української літератури, науки і штуки, яке сприяло розвиткові української культури та науки, підтримувало творчу інтелігенцію з усіх українських земель.

Після революції 1905-1907 років переніс свою діяльність до Києва. 1907 року його обрали головою новозаснованого Українського наукового товариства у Києві. Редагував "Записки УНТ у Києві", часопис "Україна", "Літературно-науковий вістник", редакцію якого переніс до Києва. З ініціативи та за участю вченого у 1909-1912 роках виходили популярні ілюстровані народні газети "Село" та "Засів".
Період Української революції 1917-1921 років - вершина державницьких устремлінь
У 1907 році Грушевський подав кандидатуру на завідувача кафедри Університету святого Володимира, але через шовіністичні настрої адміністрації університету не отримав достатньої кількості голосів.

У цей період активно співпрацював з Українською думською фракцією в І та ІІ Державних думах Росії та її друкованим органом - "Украинским вестником". Належав до засновників і членів Ради української політичної партії в Російській імперії - Товариства українських поступовців. Політичну платформу того часу Грушевський базував на засадах конституційного парламентаризму й автономії України.

Початок Першої світової війни застав Грушевського на відпочинку в селі Криворівня (нині - Івано-Франківської області, а тоді - територія Австро-Угорщини). З великими труднощами Грушевський зумів повернутись до Києва, де його заарештували за звинуваченням в австрофільстві та причетності до створення легіону Українських січових стрільців. Після п'ятимісячного ув'язнення в Лук'янівській в'язниці висланий до Симбірська. Восени 1915 року завдяки клопотанням російських вчених йому дозволили переїхати до Казані, ще через рік - до Москви, де активно продовжував наукову діяльність, співпрацював із громадсько-політичним виданням "Украинская жизнь". До Києва зміг повернутися лише після Лютневої революції 1917 року.
Розробник концепції академії наук як громадської асоціації вчених
З березня 1917-го Михайло Грушевський - голова Української Центральної Ради, головний ідейний натхненник українського національного руху. Під його керівництвом Центральна Рада еволюціонувала від вимог національно-культурної автономії до проголошення незалежної Української Народної Республіки.

Грушевський був автором головних політичних документів. Своє бачення національно-культурного і державницького поступу України викладав у виступах, статтях, брошурах, концептуальних положеннях Української революції 1917-1921 років. У статтях "Якої ми хочемо автономії і федерації", "Хто такі українці і чого вони хочуть", "На переломі", "Українська самостійність і її історична необхідність" обґрунтував стратегію досягнення державної незалежності.

Михайло Сергійович - головна дієва особа тогочасного українського політичного життя. Без його участі не відбувалося практично жодне масштабне зібрання. Надавав великого значення конституційному процесові. Під його керівництвом розроблялася Конституція УНР, прийнята 29 квітня 1918 року.

Після гетьманського перевороту відійшов від активної політичної діяльності. Розробив концепцію Української академії наук як асоціації вчених, але через образи до неї не увійшов. Наукова та видавнича діяльність Грушевського зосереджувалась у заснованому ним Українському соціологічному інституті, громадсько-політична - в керівництві "Закордонною делегацією" Української партії соціалістів-революціонерів, редагуванні її друкованого органу "Борітеся - Поборете!", створенні Комітету "Голодним України".

На еміграції Грушевський розпочав роботу над ще одним великим науковим проектом - багатотомною "Історією української літератури". Перші його томи були надруковані в 1923 році, останній, 6-й том, присвячений літературі 1-ї третини ХVІІ століття, лишився в рукописі і був надрукований тільки у 1995 році.

У березні 1924 року повернувся в Україну, щоб завершити "Історію України-Руси", що неможливо було здійснити без вітчизняних архівів і бібліотечних зібрань. У 1924-1930 роках очолював історичні установи ВУАН: кафедру історії українського народу при Історико-філологічному відділі, Історичну секцію з численними комісіями, археографічну комісію. Осередком його історичної школи стала новостворена Науково-дослідна кафедра історії України. За редакцією вченого в цей період було випущено 80 книг, серед них періодичні та серійні видання: "Україна", "Науковий збірник", "Студії з історії України", "За сто літ", збірники комісій порайонного дослідження історії України.

У 1929-му Грушевського обрали академіком академії наук СРСР. Однак вже згодом розпочався погром історичних установ, створених Михайлом Сергійовичем: у 1930 році було ліквідовано комісію Історичної секції, Науково-дослідну кафедру історії України, закрито всі видання. В цей період він став об'єктом нещадного цькування з боку більшовицького режиму.
Цитати Михайла Грушевського:
З березня 1931 року Грушевський перебував у Москві у "відрядженні" під пильним наглядом репресивних органів. Архівні джерела свідчать, що тотальне стеження за вченим органами ГПУ-НКВД розпочалося від перших днів повернення в Україну і завершилося арештом у березні 1931 року за звинуваченням у керівництві т. зв. "Українським національним центром". Через короткий час після допитів у Харкові Грушевського звільнили. Відкритий судовий процес так і не відбувся. Документів, що дозволяють однозначно з'ясувати обставини та пояснити мотиви звільнення вченого, на сьогодні не виявлено.

Помер Михайло Грушевський у Кисловодську після хірургічних операцій. Похований у Києві на Байковому кладовищі.

Попри те, що він повернувся до УСРР, займав високі посади в АН, тривалий час він залишався "контрреволюційним істориком". Грушевський формально не був репресований радянською владою. За весь час тоталітарного режиму його твори не перевидавалися, а надруковані раніше вилучалися з бібліотек і знищувалися. Наукова спадщина Грушевського в той час не вивчалася.

1. "Завдяки історичній пам'яті людина стає особистістю, народ - нацією, країна - державою".

2. "Ця стадія українського життя, в яку ми ввійшли, вимагає високого морального настрою, спартанського почуття обов'язку, певного аскетизму і навіть героїзмі від українських громадян..."

3. "Царство свободи здобувається також сильним примусом над собою".

4. "Український народ належить до ...європейського кругу не силою тільки історичних зв'язків..., а й самим складом народного характеру".

5. "Покоління, яких жде Україна тепер, повинні бути людьми діла реального, практичного - спеціалісти-адміністратори, фінансисти, економісти, знавці військового і морського діла, техніки..."

6. "І у нас повинно стати тепер ... прикметою невихованости людини все, що різко розминається з демократизмом і ідеєю соціальної справедливости: нахил до розкішного життя, імпонування зверхнім багатством..."
Цитати видатних діячів про Михайла Грушевського:
7. "Тепер наше гасло - самостійність і незалежність".

8. "Мусимо йти, бо спинити походу не можна".

9. "Мусимо жертвувати всім, щоб урятувати найдорожче в цей момент: самостійність і незалежність нашого народу".

1. "Чоловік широкої освіти, незломної волі і невичерпаної енергії... Ті мало не 70 томів наукових і літературних публікацій, виданих під його редакцією, за його ініціятивою і при його діяльній помочи, то далеко не вся, то може лиш половина його праці". Іван Франко.

2. "Була це людина великого масштабу, бистрого розуму, надзвичайно широких розумових зацікавлень. Він мав подиву гідну ерудицію... Працездатність мав колосальну. У розпалі революційних подій 1917 року писав книжки, брошури, статті, склав кілька шкільних підручників. Як голова Центральної Ради одночасно вів засідання, керував дебатами і справляв коректу. Був людиною у повному значенні того слова. Але мав одну органічну хибу: безмежне честолюбство. Він звик володіти і наказувати, і всі йому підпорядковувались, бо він мав в очах людей авторитет, придбаний його розумом і працею". Дмитро Дорошенко.

3. "Грушевський, як і кожна людина, належав своїй добі. Вона - єдине мірило оцінки історичного діяча. Доба Грушевського цю оцінку зробила. Але творчість Грушевського - це вічна власність українства. І в історичній перспективі "Історія України-Руси" завжди стоятиме поруч з Шевченковим "Кобзарем". Олександр Оглоблин.

4. "Він обіймав своїм оком і обгортав своїми дужими раменами всю нашу землю, тішився, коли їй сонце світило, й болів її ранами, а як рани творилися на його очах, старався їх загоювати". Іван Крип'якевич.

5. "Михайло Грушевський був складною особою та винятковою особистістю. Не одноколірною, а з світлими бліками і тінями". Ярослав Дашкевич.
10 цікавих фактів із життя видатного історика і державотворця
6. "Ерудиція, ознайомленість із західньо-європейським політичним життям і природні здібності ставили його значно вище багатьох тодішніх наших громадських діячів і політиків". Борис Мартос

7. "Це був історик в повному значенні цього слова... Він був переконаний, що український народ вийде на шлях вільного політичного і культурного розвитку навіть тоді, коли хвилево програє той чи інший бій... У внутрішньо-українських справах Михайло Грушевський був гарячим прихильником народоправства і демократії...". Микола Ковалевський.

8. "Михайло Грушевський був символом всеукраїнського національного єднання, що його він розумів як з'єднання всіх частин української нації в єдиному національно-державному і національно-культурному організмі". Любомир-Роман Винар.

1. Діду Михайла Грушевського по материнській лінії (Захарій Оппоков) за життя було подаровано дворянство, нагороджено двома орденами Святої Анни, бронзовим хрестом, орденом святого рівноапостольського Володимира.

2. Батько Михайла Грушевського - Сергій Федорович - був знаний як автор одного з кращих підручників з церковнослов'янської мови для шкіл, книга витримала понад 30 перевидань. Це дало змогу набути чималий капітал і жити безбідно ще багато років.

3. Початкову освіту здобув удома, а до Тифліської гімназі був зарахований одразу до третього класу. Навчання давалось легко, тому мав час працювати бібліотекарем і "плавати у книжковому морі і впиватися ним...".

4. Перше кохання - оперна співачка Олена Марковська. Зачаровувався її співом, запрошував на традиційні щорічні концерти у гімназію, декламував їй свої вірші. Олена відповідала взаємністю. Але кохання не мало продовження. На початку 1886 року гастролі оперної трупи у Тифлісі скінчилися, і співачка поїхала. Молоді люди розлучилися.

5. Михайло Грушевський починав творчий шлях саме як письменник. Однак чимало літературних текстів дотепер не друкувалися. Значний їх масив уперше було надруковано у виданні "Михайло Грушевський: Із літературної спадщини" - Нью-Йорк - Київ. - 2000.

6. У січні 1918 року під час штурму Києва більшовики цілеспрямовано спалили фамільний маєток Грушевських на вулиці Паньківській, 9. Операцією командував Михайло Муравйов. Бронепотяг із загонами матросів на чолі з Андрієм Полупановим кілька годин розстрілював запальним снарядами будинок. Ущент згоріли цінні рукописи, бібліотека, унікальні колекції рушників, вишивок, килимів, порцеляни та прикрас. Згодом Муравйов вихвалявся "цим подвигом": "Я велел артеллерии бить по самым высоким и красивым дворцам и домам Киева, по церквям и попам... Я зажег снарядами огромный дом Грушевского, и он в течении трех суток горел как яркий костер...".

7. 29 квітня 1918 року на Михайла Грушевського в Луцьких казармах Січових стрільців у Києві здійснено замах. Нападник, за однією з версій - російський офіцер, намагався заколоти голову Центральної Ради багнетом. Та промахнувся, поранивши дружину Марію Іванівну. Нападника затримали, а згодом він загинув за загадкових обставин... при спробі втечі.

8. У Головному управлінні держбезпеки НКВД справа Грушевського носила кодову назву "Старец".

9. За спогадами сучасників, Грушевський мав надзвичайну працездатність. Спав 4 години на добу, увесь свій час присвячував роботі. Творчий доробок складає понад 2000 праць. 10-томну монографію "Історія України - Руси" Михайло Сергійович писав 38 років (з 1895 по 1933 рік).

10. Один із найбільш суперечливих фактів із життя Михайла Грушевського - це дата його смерті. Мова йде про 24 та 25 листопада 1934 року. Відповідно до історії хвороби Михайла Сергійовича 24 листопада датується останній запис: "Сердечная слабость нарастает... В 2 ч[аса] дня смерть при нарастании сердечной слабости". 27 листопада 1934 року в українських газетах "Комуніст" та "Вісті ВУЦВК" з'явився некролог Грушевського, де й зазначалась дата смерті - 25 листопада. Це призвело до тиражування неточності, адже нікому не спадало на думку, що в офіційному некролозі може бути хиба такого типу.

# data[].attributes.attachment_link.title
Літописець української історії. Михайло Грушевський

# data[].attributes.attachment_link.description
Методичні рекомендації Українського інституту національної пам'яті Мета проведення заходів Форми і методи проведення заходів Історико-біографічна довідка Цитати Михайла Грушевського Цитати видатних діячів про Михайла Грушевського 10 цікавих фактів із життя визначного історика і державотворця Вступ для загальноосвітніх і професійно-технічних навчальних закладів до 150-річчя від дня народження Михайла Грушевського (Рекомендовано до використання та врахування в роботі листом Інституту модернізації змісту освіти міністерства освіти і науки України від 14 вересня 2016 року № 2.1/10-2166).

# data[].attributes.headline
Таємниці великих Українців. Михайло Грушевський

# data[].attributes.subject
Таємниці великих Українців. Михайло Грушевський

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Таємниці великих Українців. Михайло Грушевський

# data[].attributes.attachment_link.title
Михайло Грушевський: коротка біографія

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографія видатного українського історика та державного діяча Михайла Грушевського коротко. Можна використовувати для навчання дітей, підготовки до уроків та написання творчих робіт

# data[].attributes.headline
Михайло Сергійович Грушевський

# data[].attributes.subject
Михайло Сергійович Грушевський

# data[].attributes.body
28.03.1917 - 29.041918

# data[].attributes.headline
Українська література. 6 клас. Микола Вороний "Євшан-зілля"

# data[].attributes.subject
Українська література. 6 клас. Микола Вороний "Євшан-зілля"

# data[].attributes.headline
Заплутана чесність Миколи Вороного

# data[].attributes.subject
Заплутана чесність Миколи Вороного

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Степан Процюк

# data[].attributes.attachment_link.title
Заплутана чесність Миколи Вороного

# data[].attributes.headline
Микола Вороний - Іванові Франкові (аудіокнига)

# data[].attributes.subject
Микола Вороний - Іванові Франкові (аудіокнига)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
УкрЛіб Аудіокниги

# data[].attributes.attachment_link.title
Микола Вороний — Іванові Франкові (аудіокнига)

# data[].attributes.headline
Микола Вороний. Аудіокниги

# data[].attributes.subject
Микола Вороний. Аудіокниги

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Біографія Миколи Вороного

# data[].attributes.attachment_link.title
Микола Вороний — аудіокниги, аудіокниги скорочено

# data[].attributes.attachment_link.description
Микола Вороний — перелік аудіокниг автора

# data[].attributes.headline
Велич особистості. Микола Вороний

# data[].attributes.subject
Велич особистості. Микола Вороний

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал Рада

# data[].attributes.attachment_link.title
Велич особистості 18.12.2016 Микола Вороний

# data[].attributes.headline
Забутий геній: чому про Миколу Вороного не згадують в шкільних підручниках?

# data[].attributes.subject
Забутий геній: чому про Миколу Вороного не згадують в шкільних підручниках?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Онлайн-школа Альтернатива

# data[].attributes.attachment_link.title
Забутий геній: чому про Миколу Вороного не згадують в шкільних підручниках?

# data[].attributes.headline
Микола Вороний (біографія)

# data[].attributes.subject
Микола Вороний (біографія)

# data[].attributes.attachment_link.title
Микола Вороний ( біографія)

# data[].attributes.headline
Читати твори онлайн

# data[].attributes.subject
Читати твори онлайн

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Скорочені твори Миколи Вороного

# data[].attributes.attachment_link.title
Вороний Микола — повні тексти творів

# data[].attributes.attachment_link.description
Вороний Микола Кіндратович — перелік повних текстів творів, що можна прочитати та завантажити в бібліотеці УкрЛіб

# data[].attributes.headline
Микола Кіндратович Вороний

# data[].attributes.subject
Микола Кіндратович Вороний

# data[].attributes.body
24.11.(6.12).1871 -07.06.1938

# data[].attributes.headline
Худ.фільм "Камінний Хрест" (1968). Василь Стефаник

# data[].attributes.subject
Худ.фільм "Камінний Хрест" (1968). Василь Стефаник

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Робота Голосом

# data[].attributes.attachment_link.title
Камінний Хрест (1968) [AI Remaster 1080p]

# data[].attributes.headline
Цікаві факти про Василя Стефаника

# data[].attributes.subject
Цікаві факти про Василя Стефаника

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Українська для всіх

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Василя Стефаника

# data[].attributes.headline
Василь Стефаник "Камінний хрест". Переказ новели.

# data[].attributes.subject
Василь Стефаник "Камінний хрест". Переказ новели.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Катерина Лепська

# data[].attributes.attachment_link.title
Василь Стефаник "Камінний хрест". Переказ новели.

# data[].attributes.headline
Політичне та поетичне життя Василя Стефаника – Ірина Фаріон | Велич Особистості

# data[].attributes.subject
Політичне та поетичне життя Василя Стефаника – Ірина Фаріон | Велич Особистості

# data[].attributes.attachment_link.title
Політичне та поетичне життя Василя Стефаника – Ірина Фаріон | Велич Особистості | червень '18

# data[].attributes.headline
Дорога. Василь Стефаник. До дня народження. Гра долі

# data[].attributes.subject
Дорога. Василь Стефаник. До дня народження. Гра долі

# data[].attributes.attachment_link.title
Дорога. Василь Стефаник. До дня народження. Гра долі

# data[].attributes.headline
Василь Стефаник | Біографія | Цікаві Факти

# data[].attributes.subject
Василь Стефаник | Біографія | Цікаві Факти

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Останній Гетьман

# data[].attributes.attachment_link.title
Василь Стефаник |  Біографія | Цікаві Факти |

# data[].attributes.headline
КОРОТКО, СИЛЬНО І СТРАШНО. ЯК ЖИВ, ЛЮБИВ І ПИСАВ ВАСИЛЬ СТЕФАНИК

# data[].attributes.subject
КОРОТКО, СИЛЬНО І СТРАШНО. ЯК ЖИВ, ЛЮБИВ І ПИСАВ ВАСИЛЬ СТЕФАНИК

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Історія для дорослих

# data[].attributes.attachment_link.title
КОРОТКО, СИЛЬНО І СТРАШНО. ЯК ЖИВ, ЛЮБИВ І ПИСАВ ВАСИЛЬ СТЕФАНИК

# data[].attributes.body
"Камінний хрест", Оповідання

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
АудіоКниги Українською

# data[].attributes.attachment_link.title
Василь Стефаник аудіокниги

# data[].attributes.attachment_link.description
Дивись, тут зібрані всі книги письменника! Василь Стефаник - аудіокниги, список кращих творів автора в одному місці. Слухай онлайн і насолоджуйся.

# data[].attributes.headline
Читати твори онлайн

# data[].attributes.subject
Читати твори онлайн

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Скорочені твори Василя Стефаника

# data[].attributes.attachment_link.title
Стефаник Василь — повні тексти творів

# data[].attributes.attachment_link.description
Стефаник Василь Семенович — перелік повних текстів творів, що можна прочитати та завантажити в бібліотеці УкрЛіб

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ВАСИЛЬ СТЕФАНИК

(1871 - 1936)

Народився Василь Семенович Стефаник 14 травня 1871р. в с. Русові (тепер Снятинського району Івано-Франківської області) в сім'ї заможного селянина.

1883р. Стефаник вступає до польської гімназії в Коломиї, де з четвертого класу бере участь у роботі гуртка гімназичної молоді. Учасники гуртка вели громадсько-культурну роботу серед селян (зокрема, організовували читальні).

Стефаник-гімназист починає пробувати сили в літературі. Зі своїх перших творів Стефаник опублікував без підпису лише один вірш. У співавторстві з Мартовичем написав два оповідання: "Нечитальник" (1888) та "Лумера" (1889).

У 1890р. Стефаник у зв'язку із звинуваченням в нелегальній громадсько-культурній роботі змушений був залишити навчання в Коломиї і продовжити його в Дрогобицькій гімназії. Там він брав участь у громадському житті, став членом таємного гуртка молоді, особисто познайомився з Франком, з яким потім підтримував дружні зв'язки.

Після закінчення гімназії (1892) Стефаник вступає на медичний факультет Краківського університету. Однак, за визнанням письменника, з тією медициною "вийшло діло без пуття". Замість студіювання медицини він поринає у літературне і громадське життя Кракова. Тут існувало товариство студентів-українців "Академічна громада". Більшість студентів, які належали до нього, тягнулися до радикальної партії. До них приєднався і Стефаник. У студентські роки він особливо багато читає, пильно стежить за сучасною літературою, зближується з польськими письменниками.

Стефаник-студент бере активну участь у громадському житті рідного Покуття, розширює творчі контакти з українськими періодичними виданнями, активізує свою діяльність як публіцист. Після опублікування в 1890р. першої статті - "Жолудки наших робітних людей і читальні" - він у 1893 - 1899 рр. пише і друкує в органах радикальної партії "Народ", "Хлібороб", "Громадський голос" та "Літературно-науковому віснику" ряд статей: "Віче хлопів мазурських у Кракові", "Мазурське віче у Ржешові", "Мужики і вистава", "Польські соціалісти як реставратори Польщі od morza do morza", "Книжка за мужицький харч", "Молоді попи", "Для дітей", "Поети і інтелігенція".

1896 - 1897 рр. - час особливо напружених шукань Стефаника. Намагання його відійти від застарілої, як йому здавалося, описово-оповідної манери своїх попередників на перших порах пов'язувалося з модерністичною абстрактно-символічною поетикою. У 1896 - 1897 рр. він пише ряд поезій у прозі і пробує видати їх окремою книжкою під заголовком "З осені". Та підготовлена книжка не зацікавила видавців, і письменник знищив рукопис. Кілька поезій у прозі, що лишилися в архівах друзів Стефаника, були опубліковані вже після його смерті ("Амбіції", "Чарівник", "Ользі присвячую", "У воздухах плавають ліси", "Городчик до бога ридав", "Вночі" та ін.).

1897р. у чернівецькій газеті "Праця" побачили світ перші реалістичні новели Стефаника - "Виводили з села", "Лист", "Побожна", "В корчмі", "Стратився", "Синя книжечка", "Сама-саміська", які привернули увагу літературної громадськості художньою новизною, глибоким та оригінальним трактуванням тем з життя села. Проте не всі відразу зрозуміли і сприйняли нову оригінальну манеру Стефаника. Коли невдовзі письменник надіслав нові новели - "Вечірня година", "З міста йдучи", "Засідання" - в "Літературно-науковий вісник", то у відповідь дістав лист-пораду, зміст якого зводився по суті до невизнання манери Стефаника. Це й викликало появу листа Стефаника від 11 березня 1898р. до "Літературно-наукового вісника", адресованого фактично О. Маковею. Він являє собою своєрідне літературне кредо Стефаника, його справді новаторську ідейно-естетичну програму.

Перша збірка новел - "Синя книжечка", яка вийшла у світ 1899р. у Чернівцях, принесла Стефаникові загальне визнання, була зустрінута захопленими відгуками найбільших літературних авторитетів, серед яких, крім І. Франка, були Леся Українка, М. Коцюбинський, О. Кобилянська, стала помітною віхою в розвитку української прози. Автор "Синьої книжечки" звернув на себе увагу насамперед показом трагедії селянства.

Новели "Катруся" і "Новина" належать до найбільш вражаючих силою художньої правди творів Стефаника. Вони стоять поряд з такими пізнішими його шедеврами, як "Кленові листки", "Діточа пригода", "Мати" та ін. Майстерно змальовано в цих творах трагічні людські долі. Героїчний склад художнього мислення Бетховена, невід'ємною ознакою якого є вражаюча масштабність почуттів, думок, картин, можна впізнати в окремих новелах Стефаника ("Сини", "Марія"). У листі до редакції "Плужанина" від 1 серпня 1927р. Стефаник, заперечуючи трактування його як "поета загибаючого села", зазначав: "Я писав тому, щоби струни душі нашого селянина так кріпко настроїти і натягнути, щоби з того вийшла велика музика Бетховена. Це мені вдалося, а решта - це література".

У 1900р. вийшла друга збірка Стефаника - "Камінний хрест", яку також було сприйнято як визначну літературну подію. Для другої збірки Стефаника характерне посилення громадянського пафосу (завдяки таким творам, як "Камінний хрест", "Засідання", "Лист", "Підпис"). У другій збірці головне місце займає тема, що хвилювала письменника протягом усього творчого життя, - одинока старість, трагедія зайвих ротів у бідних селянських родинах. Цій темі цілком присвячені твори із "Синьої книжечки" ("Сама-саміська", "Ангел", "Осінь", "Школа"), новели зі збірок "Камінний хрест" ("Святий вечір", "Діти"), "Дорога" ("Сніп", "Вістуни", "Озимина"). Цікавить Стефаника вона й у другий період творчості, хоч уже в іншому плані ("Сини", "Дід Гриць", "Роса", "Межа").

1901р. вийшла в світ третя збірка новел Стефаника - "Дорога", яка становила новий крок у розвитку його провідних ідейно-художніх принципів. Це наявне у своєрідній поетичній біографії Стефаника "Дорога" та роком раніше написаній ліричній сповіді "Confiteor", що в переробленому вигляді була надрукована під назвою "Моє слово". У збірці переважають новели безсюжетні, лірично-емоційного плану ("Давнина", "Вістуни", "Май", "Сон", "Озимина", "Злодій", "Палій", "Кленові листки", "Похорон").

Тема матері і дитини, жертовності материнської, батьківської любові з'являється в Стефаника у життєвому переплетінні з іншими темами ще в збірці "Синя книжечка" ("Мамин синок", "Катруся", "Новина"). Наявна вона й у збірці "Камінний хрест". У "Літературно-науковому віснику" за 1900р. український читач відкрив для себе Стефаникову новелу "Кленові листки", яка стала окрасою збірки "Дорога".

1905р. вийшла в світ четверта збірка письменника - "Моє слово". В ній уперше була надрукована новела "Суд", яка завершує перший період творчості Стефаника.

У пору імперіалістичної війни і великих соціальних потрясінь, розпаду Австро-Угорської імперії і народження Радянської країни Стефаник знову береться за перо новеліста. Почався другий період його творчості, не такий інтенсивний, як перший, але з чималими здобутками. Хронологічним початком цього періоду можна вважати новелу "Діточа пригода" (написана восени 1916р., а опублікована на початку 1917р.).

1916р. Стефаник пише новелу "Марія", яку присвячує пам'яті Франка. За "Марією" письменник публікує шість новел, які разом із двома названими творами другого періоду ("Діточа пригода" і "Марія") склали п'яту збірку - "Вона - земля", видану 1926р.

У 1927 - 1933 рр. Стефаник опублікував ще більше десяти новел.

В останні роки життя Стефаник пише також автобіографічні новели, белетризовані спогади. До них належать такі твори, як "Нитка", "Браття", "Серце", "Вовчиця", "Слава йсу", "Людмила", "Каменярі".

У роки перебування Західної України під владою Польщі Стефаник жив майже безвиїзне в с. Русів, де й писав останні твори у вільну від хліборобської праці хвилину.

До самої смерті не полишало Стефаника бажання "сказати людям щось таке сильне і гарне, що такого їм ніхто не сказав ще". І на його долю випало найбільше для художника щастя - він сказав те, що хотів, і сказав так, як хотів.

# data[].attributes.attachment_link.title
Стефаник Василь Семенович: Біографія на УкрЛібі

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографія Василя Стефаника - читати детальну інформацію про персону, історію життя та творчість

# data[].attributes.headline
Василь Семенович Стефаник 

# data[].attributes.subject
Василь Семенович Стефаник 

# data[].attributes.body
(14.05.1871 - 07.12.1936)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ІВАН КОЧЕРГА

(1881 - 1952)

Народився Іван Антонович Кочерга 6 жовтня 1881р. в містечку Носівка на Чернігівщині в сім'ї залізничного службовця, що зумовляло часті переїзди. Лише 1891p. їхня родина оселяється на постійне проживання в Чернігові, де 1899р. він закінчує гімназію. Відтак їде до Києва і вивчає право на юридичному факультеті. По закінченні університетських студій в 1903р. повертається до Чернігова і стає на службу чиновником у контрольній палаті. З 1904р виступає з театральними рецензіями на сторінках чернігівських газет.

1910р. пише першу п'єсу (російською мовою) "Пісня в келиху" (вперше поставлена в Харківському Народному театрі лише 1926р. в перекладі П. Тичини під назвою "Легенда про пісню", п'єса успіху не мала).

Нова п'єса - "Дівчина з мишкою" (рос. мовою, 1913) мала помітний, хоч і скандальний успіх.

1914р. І. Кочерга переїхав в Житомир.

П'єси російською мовою "Зубний біль сатани" (1922) та "Викуп (Весільна поїздка Марусі)" (1924) завершують певний етап драматургічного розвитку, в цей період творчого життя письменник починає писати українською мовою.

1925p. він завершує роботу над п'єсою "Фея гіркого мигдалю".

1927р. - пише нову п'єсу "Алмазне жорно".

1928р. - кілька п'єс, безпосередньо пов'язаних тематикою і проблематикою з тогочасною дійсністю.

В цей період І. Кочерга з посади ревізора житомирської робсельінспекції переходить працювати літредактором у міську газету "Робітник", а згодом - у "Радянську Волинь".

Він пише комедію "Натура і культура" (1928), драму-феєрію "Марко в пеклі" (1928) і низку так званих "кооперативних" п'єс, типових для 20-х років агіток.

Вистава "Марко в пеклі" у харківському Червонозаводському театрі (режисер В. Василько) мала успіх, але до самої п'єси рецензенти поставилися стримано.

В 1929p. в Житомирі відбулися гастролі Другої державної української опери Правобережжя (липень-серпень), театру української Музкомедії і драми під керівництвом Д. Гайдамаки (жовтень-листопад) та інших колективів і окремих виконавців. І. Кочерга, який в попередні роки лише зрідка виступав у пресі, активізує свою критичну діяльність. З 14 липня по 9 серпня 1929p. він друкує в газеті "Робітник" 11 лаконічних, але глибокозмістовних рецензій на вистави театру української опери - це чи не більше, ніж за всі 1922 - 1928 pp.

Він пише чимало п'єс: драматична поема "Свіччине весілля" (1930; інша назва "Пісня про Свічку"), водевіль "Ліза чекає погоди..." (виданий 1931р.), п'єса "Майстри часу" (інша назва "Годинникар і курка", 1933).

Драматична поема "Свіччине весілля" була поставлена лише 1935р. в Запоріжжі й тільки після цього почала тріумфальний хід по сценах десятків театрів.

П'єса "Майстри часу", незважаючи на те, що спочатку була відхилена українським реперткомом, на Всесоюзному конкурсі драматургічних творів у 1934p. дістала (під назвою "Годинникар і курка") третю премію.

1934р. І. Кочерга переїздить до Києва, де поринає в активну громадську, критико-публіцистичну та творчу роботу. Продовжує художню розробку проблемних філософських питань, працює і над кіносценаріями, перекладами.

З початку Великої Вітчизняної війни живе в Уфі, де редагує газету "Література і мистецтво" й працює в Інституті літератури АН УРСР. У цей період створює кілька невеличких п'єс, які, часом дотепні, по-своєму правдиві, не стали, однак, досягненнями автора.

Дещо пізніше написані твори "Чаша", 1942; "Досить простягти руку", 1946. В одноактівці "Зубний біль сатани" реалізований задум п'єси, який автор нотував ще в 10-х роках.

Повернувшись 1944р. до Києва, І. Кочерга пише романтичну драму "Ярослав Мудрий" (1944, друга редакція - 1946). Драма задумана як історична трагедія, але деяка ідеалізація самого образу князя не дозволила автору домогтися по-справжньому трагедійного звучання твору. Як романтична ж драма "Ярослав Мудрий" є високим досягненням в українській літературі.

У повоєнні роки основні творчі сили письменник віддає роботі над драматичною поемою про Т. Г. Шевченка "Пророк" (1948).

Помер Іван Антонович Кочерга 29 грудня 1952р.

Виявивши свій талант як майстер гострого сюжету, в розвитку якого окреслювалася певна значуща авторська ідея, драматург створив видатну філософську драму - п'єсу "Майстри часу". Історичними драмами "Свіччине весілля", "Алмазне жорно" та "Ярослав Мудрий" він не тільки говорив про славне, хоч і складне, нерідко - тяжке минуле нашого народу, але й був суголосним своїми думками та ідеями змаганням і потребам сучасного йому дня.

# data[].attributes.attachment_link.title
Кочерга Іван Антонович: Біографія на УкрЛібі

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографія Івана Кочерги - читати детальну інформацію про персону, історію життя та творчість

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
АудіоКниги Українською

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Денис Гальперин

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Українка аудіокниги

# data[].attributes.attachment_link.description
Дивись, тут зібрані всі книги письменника! Леся Українка - аудіокниги, список кращих творів автора в одному місці. Слухай онлайн і насолоджуйся.

# data[].attributes.headline
Твори для дітей. Читати онлайн

# data[].attributes.subject
Твори для дітей. Читати онлайн

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Дерево Казок

# data[].attributes.attachment_link.title
Казки Лесі Українки ᐈ Читати онлайн на Дерево Казок

# data[].attributes.attachment_link.description
Читати онлайн 【Казки Лесі Українки】 українською мовою ❤️ Більше 3 500 народних і авторських казок на проекті ⏩ Дерево казок

# data[].attributes.headline
До річниці від дня народження Лесі Українки. Інформаційно-методичні матеріали. Блог "Поліанна"

# data[].attributes.subject
До річниці від дня народження Лесі Українки. Інформаційно-методичні матеріали. Блог "Поліанна"

# data[].attributes.attachment_link.title
Лесі Українці - 155

# data[].attributes.attachment_link.description
До річниці від Дня народження Лесі Українки

# data[].attributes.headline
Леся Українка: цікаві факти (дитинство, життя, біографія)

# data[].attributes.subject
Леся Українка: цікаві факти (дитинство, життя, біографія)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Українка: цікаві факти (дитинство, життя, біографія)

# data[].attributes.headline
Документальний фільм ЛЕСЯ УКРАЇНКА

# data[].attributes.subject
Документальний фільм ЛЕСЯ УКРАЇНКА

# data[].attributes.attachment_link.title
Документальний фільм ЛЕСЯ УКРАЇНКА

# data[].attributes.headline
Читати твори онлайн

# data[].attributes.subject
Читати твори онлайн

# data[].attributes.attachment_link.title
Українка Леся - повні тексти творів

# data[].attributes.attachment_link.description
Українка Леся - перелік повних текстів творів, що можна прочитати та завантажити в бібліотеці УкрЛіб

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ЛЕСЯ УКРАЇНКА

(1871 - 1915)

Леся Українка (Лариса Петрівна Косач) народилася 25 лютого 1871р. у Новограді-Волинському. Мати її - письменниця Олена Пчілка - і батько - юрист - багато уваги приділяли гуманітарній освіті дітей, розвивали інтерес до літератури, вивчення мов, перекладацької роботи. Серед близького оточення майбутньої поетеси були відомі культурні діячі: М. Драгоманов (її дядько по матері), М. Старицький, М. Лисенко. Все це сприяло ранньому входженню Лесі в літературу: в дев'ять років вона вже писала вірші, у тринадцять почала друкуватись. У 1884р. у Львові в журналі "Зоря" було опубліковано два вірші ("Конвалія" і "Сафо"), під якими вперше з'явилось ім'я - Леся Українка.

Дитячі роки поетеси минали на Поліссі. Взимку Косачі жили в Луцьку, а літом - у с. Колодяжне. Серед факторів, які впливали на формування таланту Лесі Українки, була музика. "Мені часом здається, - писала вона, - що з мене вийшов би далеко кращий музика, ніж поет, та тільки біда, що натура утяла мені кепський жарт". Цей "жарт" - початок туберкульозу, з яким вона боролась усе життя. Хвороба спричинилась до того, що дівчинка не ходила до школи, однак завдяки матері, а також М. Драгоманову, який мав великий вплив на духовний розвиток Лесі Українки, вона дістала глибоку і різнобічну освіту. Письменниця знала більше десяти мов, вітчизняну і світову літературу, історію, філософію. Так, наприклад, у 19 років вона написала для своєї сестри підручник "Стародавня історія східних народів".

У 1879р. було заарештовано і вислано до Сибіру тітку Лесі Олену Косач, яка належала до київського гуртка "бунтарів", там же, в Карійській тюрмі, загинула мати її найближчої товаришки - Марія Ковалевська. Враження тих літ виявилися такими сильними й пам'ятними, що пізніше ожили у віршах "Віче", "Мати-невільниця", "Забуті слова", "Епілог". Ідеалом для поетеси стає герой, який, пробитий списом, шепоче: "Убий, не здамся!"

З кінця 80-х рр. Леся Українка живе у Києві.

На початку 1893р. у Львові виходить перша збірка поезій Лесі Українки - "На крилах пісень". Збірку відкриває цикл лірики "Сім струн", з якого постає образ "бездольної матері" України, що дістає свій розвиток у циклі "Сльози-перли". Два наступних цикли - "Подорож до моря" і "Кримські спогади" - привертають увагу не тільки любов'ю до рідної землі, красою пейзажних малюнків, а й плином рефлексій ліричного героя, думка якого раз по раз звертається до проблеми волі і неволі. Серед вміщених у збірці творів виділяється вірш "Contra spem spero", що сприймається як кредо молодої письменниці, декларація її незнищенного оптимізму. Та особливо гостро - як заклик і гасло - прозвучали у тогочасній суспільній атмосфері "Досвітні огні".

1892р. у Львові виходить "Книга пісень" Г. Гейне, де Лесі Українці належали 92 переклади. Вона перекладає також поезію в прозі І. Тургенева "Німфи", уривок з поеми А. Міцкевича "Конрад Валленрод", поетичні твори В. Гюго "Лагідні поети, співайте" і "Сірома", уривки з "Одіссеї" Гомера, індійські обрядові гімни із збірки "Ріг-Веди". Як перекладач Леся Українка додержує принципу змістової точності, уникає стилізації.

Початок роботи Лесі Українки над прозовими жанрами пов'язаний з діяльністю гуртка київської літературної молоді "Плеяда". Тут готували видання для народу з історії, географії, перекладали твори російських та зарубіжних письменників; гуртківці писали і власні твори, які оцінювались на конкурсах. Так були написані і деякі оповідання Лесі Українки, присвячені переважно соціально-побутовим темам. Вони друкувалися в журналах "Зоря" ("Така її доля", "Святий вечір", "Весняні співи", "Жаль"), "Дзвінок" ("Метелик", "Біда навчить").

У 1894 - 1895 рр. Леся Українка перебувала в Болгарії у Драгоманова. У Болгарії була написана переважна частина циклу політичної лірики "Невільничі пісні". Поетеса говорить, що розстається з рожевими мріями, із скаргами на долю і сльозами та свідомо приймає свій терновий вінок. Вона відчуває в собі народження нової людини - як криці у вогні ("Північні думи", "О, знаю я, багато ще промчить"). Письменниця підтримує галицьку радикальну пресу, публікує у львівському журналі "Народ" статтю "Безпардонний патріотизм" та вірш-памфлет "Пророчий сон патріота", що є відгуком на проватіканські статті газети "Буковина". Це було нове явище в її творчості - сатира, спрямована проти українського буржуазного націоналізму та клерикалізму. Твори публікувались під криптонімом "Н. С. Ж.".

З 1893р. вона перебуває під таємним наглядом, підтримує тісні зв'язки з особами, які були на засланні і багатьма студентами "сумнівної політичної благонадійності".

У 1898р. у "Літературно-науковому віснику" з'являється стаття І. Франка про творчість Лесі Українки, в якій він ставить поетесу в один ряд з Шевченком.

1899р. у Львові виходить друга збірка поезій - "Думи і мрії". Сюди ввійшли цикли "Мелодії", "Невільничі пісні", "Відгуки", поеми "Давня казка" і "Роберт Брюс, король шотландський". Ця збірка засвідчила безсумнівний злет творчості молодої поетеси.

В 1900р. в Петербурзі Леся Українка знайомиться з російськими літераторами, які групувались навколо журналу "Жизнь". Леся Українка вмістила в "Жизни" чотири статті: "Два направлення в новейшей итальянской литературе", "Малорусские писатели на Буковине", "Заметки о новейшей польской литературе", "Новые перспективы и старые тени". Підготована до друку стаття "Новейшая общественная драма" була заборонена цензурою, а дві інші - "Народничество в Германии" і "Михаэль Крамер. Последняя драма Гергарта Гауптмана" - не були опубліковані, бо 8 червня 1901р. журнал ліквідовано.

Більшість своїх статей для "Жизни" Леся Українка писала в Мінську біля смертельно хворого С. Мержинського. В одну з найстрашніших ночей у стані невимовної туги створила вона драматичну поему "Одержима" (1901), в якій вибух інтимного почуття, викликаний нелюдськими стражданнями вмираючого товариша, спрямовується в широке русло вибору людиною життєвого шляху і тієї ідеї, якій вона служить увесь свій вік (ці питання звучать уже у вірші "Завжди терновий вінець...", написаному за кілька місяців до "Одержимої", і широко розроблені у драмі "Адвокат Мартіан", 1913). С. Мержинському присвячені також "Я бачила, як ти хиливсь додолу", "Мрія далекая, мрія минулая", "Калина" та інші вірші - цілий цикл інтимної лірики. Трагічні переживання поетеси відлунюються також у поемі "Віла-посестра".

Пережита особиста драма позначилась на загостренні хвороби легень, і Леся Українка їде на Буковину, далі - Гуцульщину рятувати підірване здоров'я. В 1902р. у Чернівцях з ініціативи студентів університету, які тепло вітали поетесу, виходить третя збірка її поезій - "Відгуки". Вона складається з циклів "З невольницьких пісень", "Ритми", "Хвилини", шести легенд і драматичної поеми "Одержима".

У 900-х рр. міцніють зв'язки Лесі Українки з соціал-демократичним рухом. З групою товаришів вона займається розповсюдженням соціалістичної і марксистської літератури, перекладом праць теоретиків соціалізму, виданням цих творів за кордоном і транспортуванням у Росію. У 1907р. при обшуку у Лесі Українки вилучено 121 брошуру, серед них були три видання "Маніфесту Комуністичної партії", три праці В І. Леніна ("До сільської бідноти", "Державна дума і соціал-демократична тактика", "Перемога кадетів і завдання робітничої партії"), чотири праці К. Маркса, п'ять - Ф. Енгельса, біографія К. Маркса і Ф. Енгельса та ін.

Феномен таланту Лесі Українки полягав у тому, що вона одночасно плідно працювала в різних літературних жанрах. У кінці 90-х - на початку 900-х рр. з'являються її поеми "Одно слово", "Віла-посестра", "Се ви питаєте за тих", "Ізольда Білорука", в яких яскраво виявилася схильність до оригінальної обробки світових сюжетів. Активно працює Леся Українка і як перекладач, її увагу привертають вершинні явища світової літератури - "Макбет" Шекспіра, "Пекло" Данте, "Каїн" Байрона. Вона перекладає також драму Г. Гауптмана "Ткачі", яка належала до забороненої в Росії літератури, вірші Надсона, Конопніцької, Ади Негрі. З метою популяризації української літератури серед російського читача Леся Українка вибирає для перекладу твори на народні теми. Так, у видавництві "Донская речь" у Ростові-на-Дону в 1903 - 1905 рр. вийшли в її перекладах російською мовою оповідання І. Франка "Сам собі винен", "Добрий заробок", "На дні", "Ліси і пасовиська", "Історія кожуха", "До світла". Переклади Лесі Українки відзначаються високою мовною культурою, пильною увагою до відтворення ідейно-художнього змісту оригіналу, його стильових особливостей.

Особливе місце у творчій біографії Лесі Українки займає фольклор. Починаючи з дитячих вражень (поема в народному дусі "Русалка") і кінчаючи останньою казкою "Про велета", він органічно входить у поетичний світ письменниці. Вона записує з уст селян обряди, пісні, думи, балади, казки. Вже на початку 90-х рр. Леся Українка друкує в "Житі і слові" підбірку "Купала на Волині". Широтою інтересів відзначається рукописний зошит пісень із с. Колодяжне, куди ввійшли веснянки, колядки, весільні, родинно-побутові, жниварські та ліричні пісні. Під час перебування в Карпатах поетеса записувала гуцульські мелодії; в 1903р. вона друкує збірник "Дитячі гри, пісні, казки". У 1904р. у неї виникає задум видати "Народні пісні до танцю" (54 тексти). Леся Українка стає ініціатором видання українського героїчного епосу, у 1908р. записує на фонографі думи у виконанні кобзаря з Харківщини Г. Гончаренка. 30 записів веснянок і обжинкових пісень з голосу Лесі Українки зробив композитор М. Лисенко. 225 пісень увійшли до книги "Народні мелодії. З голосу Лесі Українки", яку впорядкував і видав 1917р. К. Квітка. У 1908 - 1910 рр. стараннями поетеси була організована експедиція Ф. Колесси для записування народних дум на Полтавщині, й у 1910 - 1913 рр. у Львові вийшли два томи цих записів ("Мелодії українських народних дум"), які стали визначним явищем світової фольклористики.

Через хворобу Лесі Українці доводилось багато їздити по світу. Вона лікувалася в Криму і на Кавказі, у Німеччині і Швейцарії, в Італії та Єгипті. І хоча чужина завжди викликала в неї тугу за рідним краєм, але й збагачувала новими враженнями, знанням життя інших народів, зміцнювала й поглиблювала інтернаціональні мотиви її творчості.

# data[].attributes.attachment_link.title
Українка Леся: Біографія на УкрЛібі

# data[].attributes.attachment_link.description
ЛЕСЯ УКРАЇНКА (1871 - 1915) Леся Українка (Лариса Петрівна Косач) народилася 25 лютого 1871р. у Новограді-Волинському. Мати її - письменниця Олена Пчілка - і батько - юрист - багато уваги приділяли гуманітарній освіті дітей, розвивали інтерес до літератури, вивчення мов, перекладацької роботи. Серед близького оточення майбутньої поетеси були відомі культурні діячі: М.