# data[].attributes.body
Elevii vor putea identifica secvenţe de dialog, narative și descriptive într-un text oral sau scris și vor înțelege structura acestora.

# data[].attributes.body
Elevii vor învăța să identifice ideile principale după o citire globală a unui text.

# data[].attributes.body
Cum putem distinge un dialog de o secvență descriptivă sau narativă în textul „Vizită” de I.L. Caragiale?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
M-am dus de Sf. Ion să fac o vizită doamnei Maria Popescu, o veche prietenă, ca s-o felicit pentru onomastica unicului său fiu, Ionel Popescu, un copilaș foarte drăguț de vreo opt anișori. N-am voit să merg cu mâna goală și i-am dus băiețelului o minge foarte mare de cauciuc și foarte elastică. Atențiunea mea a făcut mare plăcere amicei mele și mai ales copilului, pe care l-am găsit îmbrăcat ca maior de roșiori în uniformă de mare ținută. După formalitățile de rigoare, am început să convorbim despre vreme, despre sorții agriculturii, - d-l Popescu tatăl este mare agricultor, - despre criză șcl. Am observat doamnei Popescu că în anul acesta nu se prea vede la plimbare, la teatru, la petreceri... Doamna mi-a răspuns că de la o vreme i se urăște chiar unei femei cu petrecerile, mai ales când are copii.

- Să-ți spun drept, cât era Ionel mititel, mai mergea; acu, de când s-a făcut băiat mare, trebuie să mă ocup eu de el; trebuie să-i fac educația. Și nu știți d-voastră bărbații cât timp îi ia unei femei educația unui copil, mai ales când mama nu vrea să-l lase fără educație!

Pe când doamna Popescu îmi expune părerile ei sănătoase în privința educației copiilor, auzim dintr-o odaie de alături o voce răgușită de femeie bătrână:

- Uite, coniță, Ionel nu s-astâmpără!

- Ionel! strigă madam Popescu. Ionel! vin' la mama!

Apoi, cătră mine încet:

- Nu știi ce ștrengar se face... și deștept...

Dar vocea de dincolo adaogă:

- Coniță! uite Ionel! vrea să-mi răstoarne mașina!... Astâmpără-te, că te arzi!

- Ionel! strigă iar madam Popescu; Ionel! vin' la mama!

- Sări, coniță! varsă spirtul! s-aprinde!

- Ionel! strigă iar mama, și se scoală repede să meargă după el. Dar pe când vrea să iasă pe ușe, apare micul maior de roșiori cu sabia scoasă și-i oprește trecerea, luând o poză foarte marțială. Mama ia pe maiorul în brațe și-l sărută...

- Nu ți-am spus să nu te mai apropii de mașină când face cafea, că dacă te-aprinzi, moare mama? Vrei să moară mama?

- Dar - întrerup eu - pentru cine ați poruncit cafea, madam. Popescu?

- Pentru dumneata.

- Da de ce vă mai supărați?

- Da ce supărare!

Madam Popescu mai sărută o dată dulce pe maiorașul, îl scuipă, să nu-l deoache, și-l lasă jos. El a pus sabia în teacă, salută militărește și merge într-un colț al salonului unde, pe două mese, pe canapea, pe foteluri și pe jos, stau grămădite fel de fel de jucării. Dintre toate, maiorul alege o trâmbiță și o tobă. Atârnă toba de gât, suie pe un superb cal vânăt rotat, pune trâmbița la gură și, legănându-se călare, începe să bată toba cu o mână și să sufle-n trâmbiță. Madam Popescu îmi spune ceva; eu n-aud nimica. Îi răspund totuși că nu cred să mai ție mult gerul așa de aspru; ea nu aude nimica.

- Ionel! Ionel!! Ionel!!! Du-te dincolo, mamă; spargi urechile dumnealui! Nu e frumos, când sunt musafiri!

Iar eu, profitând de un moment când trâmbița și toba tac, adaog:

- Și pe urmă, d-ta ești roșior, în cavalerie.

- Maior! strigă mândrul militar.

- Tocmai! zic eu. La cavalerie nu e tobă; și maiorul nu cântă cu trâmbița; cu trâmbița cântă numai gradele inferioare; maiorul comandă și merge-n fruntea soldaților cu sabia scoasă.

Explicația mea prinde bine. Maiorul descalică, scoate de după gât toba, pe care o trântește cât colo; asemenea și trâmbița. Apoi începe să comande:

- Înainte! marș!

Și cu sabia scoasă, începe să atace strașnic tot ce-ntâlnește-n cale. În momentul acesta, jupâneasa cea răgușită intră cu tava aducând dulceață și cafele. Cum o vede, maiorul se oprește o clipă, ca și cum ar vrea să se reculeagă fiind surprins de inamic. Clipa însă de reculegere trece ca o clipă, și maiorul, dând un răcnet suprem de asalt, se repede asupra inamicului. Inamicul dă un țipăt de desperare.

- Ține-l, coniță, că mă dă jos cu tava!

Madam Popescu se repede să taie drumul maiorului, care, în furia atacului, nu mai vede nimic înaintea lui. Jupâneasa este salvată; dar madam Popescu, deoarece a avut imprudența să iasă din neutralitate și să intervie în război, primește în obraz, dedesubtul ochiului drept, o puternică lovitură de spadă.

- Vezi? vezi, dacă faci nebunii? era să-mi scoți ochiul... Ți-ar fi plăcut să mă omori? Sărută-mă, să-mi treacă și să te iert!

Maiorul sare de gâtul mamei și o sărută... Mamei îi trece; iar eu, după ce am luat dulceața, mă pregătesc să sorb din cafea...

- Nu vă supără fumul de tutun? întreb eu pe madam Popescu.

- Vai de mine! la noi se fumează... Bărbatu-meu fumează... și... dumnealui... mi se pare că-i cam place.

Și zicând "dumnealui", mama mi-arată râzând pe domnul maior.

- A! zic eu, și dumnealui?

- Da, da, dumnealui! să-l vezi ce caraghios e cu țigara-n gură, să te prăpădești de râs... ca un om mare...

- A! asta nu e bine, domnule maior, zic eu; tutunul este o otravă...

- Da tu de ce tragi? mă-ntrerupe maiorul lucrând cu lingura în cheseaua de dulceață...

- Ajunge, Ionel! destulă dulceață, mamă! iar te-apucă stomacul...

Maiorul ascultă, după ce mai ia încă vreo trei-patru lingurițe; apoi iese cu cheseaua în vestibul.

- Unde te duci? întreabă mama.

- Viu acu! răspunde Ionel.

După un moment, se-ntoarce cu cheseaua goală; o pune pe o masă, se apropie de mine, îmi ia de pe mescioară tabacherea cu țigarete regale, scoate una, o pune în gură și mă salută militărește, ca orice soldat care cere unui țivil să-i împrumute foc. Eu nu știu ce trebuie să fac. Mama, râzând, îmi face cu ochiul și mă-ndeamnă să servesc pe domnul maior. Întind țigareta mea, militarul o aprinde pe a lui și, fumând, ca orice militar, se plimbă foarte grav de colo până colo. Eu nu-l pot admira îndestul, pe când mama îl scuipă, să nu-l deoache, și îmi zice:

- Scuipă-l, să nu mi-l deochi!

Maiorul și-a fumat țigareta până la carton. Apoi se repede la mingea pe care i-am adus-o eu și-ncepe s-o trântească. Mingea sare până la policandrul din tavanul salonului, unde turbură grozav liniștea ciucurilor de cristal.

- Ionel! astâmpără-te, mamă! Ai să spargi ceva... Vrei să mă superi? vrei să moară mama?

Dar maiorul s-a-ndârjit asupra ghiulelei săltătoare, care i-a scăpat din mână: o trântește cu mult necaz de parchet. Eu aduc spre gură ceașca, dar, vorba francezului, entre la coupe et les lèvres... mingea îmi zboară din mână ceașca, opărindu-mă cu cafeaua, care se varsă pe pantalonii mei de vizită, culoarea oului de rață.

- Ai văzut ce-ai făcut?... Nu ți-am spus să te-astâmperi... Vezi? ai supărat pe domnul!... Altdată n-o să-ți mai aducă nici o jucărie!

Apoi, întorcându-se către mine, cu multă bunătate:

- Nu e nimic! iese... Cafeaua nu pătează! iese cu nițică apă caldă!...

Dar n-apucă să termine, și odată o văd schimbându-se la față ca de o adâncă groază. Apoi dă un țipăt și, ridicându-se de pe scaun:

- Ionel! mamă! ce ai?

Mă-ntorc și văz pe maiorul, alb ca varul, cu ochii pierduți și cu drăgălașa lui figură strâmbată. Mama se repede spre el, dar până să facă un pas, maiorul cade lat.

- Vai de mine! țipă mama. E rău copilului!... Ajutor! moare copilul!

Ridic pe maiorul, îi deschei repede mondirul la gât și la piept.

- Nu-i nimica! zic eu. Apă rece!

Îl stropesc bine, pe când mama pierdută își smulge părul.

- Vezi, domnule maior? îl întreb eu după ce-și mai vine în fire; vezi? Nu ți-am spus eu că tutunul nu e lucru bun? Altdată să nu mai fumezi!

Am lăsat pe madam Popescu liniștită cu scumpul ei maior afară din orice stare alarmantă, și am ieșit. Mi-am pus șoșonii și paltonul și am plecat. Când am ajuns acasă, am înțeles de ce maiorul ieșise un moment cu cheseaua în vestibul - ca să-mi toarne dulceață în șoșoni.

# data[].attributes.attachment_link.description
M-am dus de Sf. Ion să fac o vizită doamnei Maria Popescu, o veche prietenă, ca s-o felicit pentru onomastica unicului său fiu, Ionel Popescu, un copilaș foarte drăguț de vreo opt anișori. N-am voit să merg cu mâna goală și i-am dus băiețelului o minge foarte mare de cauciuc și foarte elastică.

# data[].attributes.body
Profesorul va citi cu elevii textul integral „Vizită” de I.L. Caragiale, subliniind diverse tipuri de secvențe.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ion Luca Caragiale - Vizita

M-am dus la Sf. Ion sa fac o vizita doamnei Maria Popescu, o veche prietina, ca s-o felicit pentru onomastica unicului sau fiu, Ionel Popescu, un copilas foarte dragut de vreo opt anisori.

N-am voit sa merg cu mana goala si i-am dus baietelului o minge foarte mare de cauciuc si foarte elastica.

Atentiunea mea a facut mare placere amicei mele si mai ales copilului, pe care l-am gasit imbracat ca maior de rosiori in uniforma de mare tinuta.

Lectura : Andreea din Bucuresti

Daca doriti sa ma sustineti si sa ma incurajati sa inregistrez mai multe opere, va rog sa deveniti Patreon : click aici

Pentru webmasteri. Daca ai site, ne poti ajuta !

Puneti link catre acesta pagina

Aceasta pagina a fost vizitata de 6.651 ori

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ion luca caragiale - vizita - carte audio - download mp3 audiobook

# data[].attributes.attachment_link.title
Ion Luca Caragiale - Vizita - Carte audio - download mp3 audiobook

# data[].attributes.attachment_link.description
M-am dus la Sf. Ion sa fac o vizita doamnei Maria Popescu, o veche prietina, ca s-o felicit pentru onomastica unicului sau fiu, Ionel Popescu, un copilas foarte dragut de vreo opt anisori. N-am voit sa merg cu mana goala si i-am dus baietelului o minge foarte mare de cauciuc si foarte elastica.

# data[].attributes.body
Elevii, organizați în grupuri, vor analiza fragmentele textului și vor eticheta secvențele identificate ca fiind dialog, narațiune sau descriere.

# data[].attributes.body
Elevii vor citi un alt fragment din text și își vor nota în caiete secvențele identificate și ideile principale.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Steagurile substantivelor

Învăţământ primar - Limba şi literatura română - Fişe de lucru - Clasa 1; Clasa a 2-a; Clasa a 3-a; Clasa a 4-a; Clasa pregatitoare;

nicoletamorogan2 | Scoala Gimnaziala Nr.23 "Sf. Silvestru"

# data[].attributes.attachment_link.title
Analiza unui text literar adaptat clasei a II-a

# data[].attributes.attachment_link.description
Studiu pe text, întrebări referitoare la conținutul textului citit, cuvinte cu sens asemănător, cuvinte cu sens opus

# data[].attributes.body
Pentru elevii care au înțeles rapid, o provocare suplimentară: să rezume fragmentul analizat într-un singur paragraf. Elevii care au nevoie de sprijin vor lucra cu profesorul pe fișe simplificate.

# data[].attributes.attachment_link.title
Textul narativ- exerciții pe baza textelor la prima vedere

# data[].attributes.attachment_link.description
Exerciții pe baza textelor (narative) la prima vedere

# data[].attributes.body
Profesorul va observa modul în care elevii identifică secvențele în timpul activităților practice.

# data[].attributes.body
Elevii vor descrie diferite secvențe și vor explica de ce le-au încadrat într-o anumită categorie.

# data[].attributes.body
Elevii vor completa o fișă de evaluare cu întrebări despre un fragment necunoscut din același autor.

# data[].attributes.body
Clasa va discuta ce au învățat și cum pot aplica analiza textului la alte opere literare.

# data[].attributes.body
Elevii vor răspunde în scris la două întrebări: Ce secvență ți-a fost mai ușor să identifici? Ce idei principale ai remarcat în text?

# data[].attributes.body
Elevii vor analiza un scurt text literar la alegere și vor identifica secvențele și ideile principale.

# data[].attributes.body
Elevii vor scrie într-un paragraf ce au învățat din lecția de azi și cum pot aplica acest lucru în viața lor cotidiană.