# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
fagforening demonstration om løn ekspressionisme

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
mor med to børn i hjemmet ved spisebord med lidt rod i rummet ekspressionistisk

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
social worker desk work and citizen asking for help ekspressionisme

# data[].attributes.body
Den enlige mor kan placeres under den liberale model, fordi man ønsker, at hun skal understøtte sig selv. Men da hun overvåges af staten, kan man trække teorier fra både den liberale og den universelle model ind. “Ballade i det faglige hus” synes vi også kan placeres under den liberale model, da man, hvis man ikke betaler meget, måske ikke får det, der er godt, eller den hjælp, man ønsker, mens man, hvis man betaler meget, netop kan få alt det, der er godt.

# data[].attributes.body
Fagforening, det korporative.

Kildekritik i forhold til at artiklen er skrevet af 3F. Fagforeninger var før bestemt af arbejdsgiveren og noget man skulle være meldt ind i, skulle man forblive på arbejdspladsen. I dag er det op til en selv, hvilken fagforening man vil være i, eller om man overhovedet vil være medlem af en.  Dette betyder at man selv står for at sikre sig i tilfælde af arbejdsløshed og dermed risikerer man som samfund at skulle betale til flere på kontanthjælp.

Socialrådgiver

Dette er den socialdemokratiske i Danmark, da staten fylder, hermed er målet for socialrådgiveren at gøre alle lige og hjælpe dem på vej.

Den enlige mor - Den socialdemokratiske (universelle) - men opereret på et liberalistisk plan

man kan koble den sociale disciplinering - staten disciplinere borgerne liv og adfærd (Fuocault mente dette)

En Fransk historiker Foucault fremhæver paradokset i sociale rettigheder

1. De skaber tryghed og integrere individet i fællesskabet men gør det afhængigt af systemet

2. Rettigheder gives til fællesskabet og begrænser individuel frihed og det fører til disciplineret og normalisering

3. Han påpeger at velfærdsstatens gevinster sker på bekostning af individets selvstændighed

# data[].attributes.body
Clash mellem den universelle model og den liberale model, fordi på den en side giver og tager staten rettigheder og kontrollerer, og det strider imod den liberale ideologi om minimal statslig indblanding.

# data[].attributes.body
Enlig mor: I den nordiske velfærdsstatsmodel, som også kaldes den universelle model, spiller staten en central rolle i at sikre social tryghed. Her er det staten, der leverer de sociale ydelser, hvilket sikrer, at alle borgere har adgang til velfærdsydelser. Et kendetegn ved denne model er, at staten også har en disciplinerende og kontrollerende funktion, hvor den styrer og regulerer borgernes liv og adfærd, hvilket understreges i teksten.

Fagforening: Den nordiske model kombinerer universelle velfærdsydelser med elementer af korporatisme, særligt på arbejdsmarkedet. Fagforeninger spiller en afgørende rolle i forhandlingerne om løn og arbejdsvilkår, ofte i samarbejde med staten. Eksemplet med 3F’s afvisning af rådgivning til medlemmer af gule fagforeninger illustrerer en korporativ praksis, der ikke er universelt tilgængelig for alle. Dette peger på, at arbejdsmarkedets organisering og adgang til ressourcer kan variere afhængigt af tilhørsforhold til specifikke fagforeninger, hvilket adskiller sig fra den mere universelle velfærdsmodel.

Socialrådgiver: I den nordiske velfærdsstatsmodel er socialrådgiverens rolle at fungere som både udbyder og formidler af velfærdsydelser. Vi skal være opmærksomme på både de styrker, som denne model indebærer, såsom universelle ydelser og en høj grad af social sikkerhed, men også på dens svagheder, som kan opstå i form af afhængighed af statslig kontrol og regulering. Socialrådgiverens opgave er at navigere i denne struktur og sikre, at borgerne får den nødvendige støtte.

# data[].attributes.body
Ifølge den liberale model er man fri til at vælge fagforening eller ej (personlig frihed) og det giver fri konkurrence mellem fagforeninger. Det står i modsætning den universelle model, da her ikke ønskes gule fagforeninger. Man står stærkest samlet i de de røde fagforeninger med ret til at forhandle overenskomster og føre fagretlige sager.