# data[].attributes.headline
ПАНАС МИРНИЙ - ЕПІЧНИЙ ГЕНІЙ УКРАЇНСЬКОЇ ПРОЗИ

# data[].attributes.subject
ПАНАС МИРНИЙ - ЕПІЧНИЙ ГЕНІЙ УКРАЇНСЬКОЇ ПРОЗИ

# data[].attributes.headline
Геніальний літератор та блискучий карєрист

# data[].attributes.subject
Геніальний літератор та блискучий карєрист

# data[].attributes.body
Класик української літератури, що належав до нечисленних письменників, яким вдалося реалізувати себе в літературі і одночасно побудувати блискучу державну кар'єру, ставши статським радником (V клас в "Табелі про ранги" до 1917 р., що відповідає бригадиру - військовому званню між полковником і генерал-майором ). Дивно, але царська поліція так і не дізналася, що популярний письменник Панас Мирний і полтавський чиновник казенної палати Панас Рудченко - одна і та ж особа, навіть коли у 1915 р. оголосила "у всеросійський розшук" політично підозрілу особу "письменника Панаса Мирного", який активно публікувався за кордоном, критикуючи російську владу за відмову відзначати 100-річний ювілей з дня народження Тараса Шевченка, виступав за рівноправність жінок і т. д.

Після Лютневої революції 1917 р. Панас Мирний підтримав Центральну Раду, був палким шанувальником Симона Петлюри.

# data[].attributes.headline
Психологізм у літературі

# data[].attributes.subject
Психологізм у літературі

# data[].attributes.body
В історію української літератури Панас Мирний увійшов як автор реалістично-психологічної прози. Він був першим, хто вивів українську літературу на нові "рейки" епічної прози, розкривши образи близької йому за духом непомітної "маленької людини" - українських дворян і чиновників, поміщиків, інтелігента-різночинця, торговців, селян. А ще... українських жінок в епічному романі "Повiя", вклавши в складний і спірний образ Христини всі свої емоційні переживання 1883 року, коли його (відомого на Заході письменника!) інша українська дівчина проміняла на... звичайного "солдата-москаля". Критики вважають, що його твори стали цілим етапом у розвитку української літератури.

# data[].attributes.headline
Літературна спадщина

# data[].attributes.subject
Літературна спадщина

# data[].attributes.body
Літературна спадщина Панаса Мирного - це унікальні для свого часу твори, що не втратили своєї актуальності сьогодні, в яких, як вища художня цінність, відображалася правда життя, реальність зображувалася такої, якою і була.

А оскільки Мирний прагнув не просто передавати картини того, що відбувається, але і досліджувати душу людини в різних життєвих ситуаціях, то на основі реалістичного методу зображення в українській літературі з'являлися виразні, багато в чому нові соціальні типи. Селянин, міщанин, поміщик постають далеко не стереотипними, з набором одних і тих самих характерних для кожного з них якостей. Це люди в першу чергу зі своїми переживаннями, своїм ставленням до подій, своїми поглядами, які можуть змінюватися під тиском обставин або, навпаки, ставати більш твердими, загартовуючись в екстремальних умовах.

# data[].attributes.headline
Нові теми в літературі

# data[].attributes.subject
Нові теми в літературі

# data[].attributes.body
Заслуга Панаса Мирного - створення яскравих людських особистостей, показ глибоких психологічних процесів, природній розвиток характерів усупереч поширеним стереотипним моделям поведінки представників того чи іншого класу.

Панас Мирний також створив нові теми в українській літературі. Так, вже в першій повісті "П'яниця" (1874) він розповів про трагічну долю дрібного чиновника, вихідця із селянського середовища. Крім дослідження психології персонажа, Мирний вперше ставить проблему адаптації простої порядної людини з села до міста. Пізніше ця тема буде розвинена в геніальному романі "Повія" на прикладі долі селянки, що потрапила до міста.

У повісті "Лихі люди" Панас Мирний вперше в українській літературі вводить новий образ інтелігента-різночинця. Критики однозначно кажуть: цей твір письменника випередив літературну епоху Мирного.

Традиційна тема взаємовідносин селянства і дворянства письменником по-новому розкривається в повістях "За водою", "Голодна воля", "Лихо давнє й сьогочасне", багатоплановому романі "Хіба ревуть воли, як ясла повні?"

# data[].attributes.body
Вершиною епічної майстерності Панаса Мирного вважаються романи "Хіба ревуть воли, як ясла повні?" і "Повія", де на прикладі неординарних людей автор простежує зміни в психологічному стані персонажів у різних життєвих обставинах. Для української літератури ці романи стали воістину відкриттям, яке багато в чому випередило епоху, в яку жив сам автор.

# data[].attributes.headline
Особисте життя

# data[].attributes.subject
Особисте життя

# data[].attributes.body
Його особисте життя являло собою одну суцільну драму. Одна дівчина, на якій він хотів одружитися, проміняла його на солдата-москаля, інша не відповідала взаємністю. У результаті ці сумні події обумовили народження геніального роману "Повія", головна героїня якого - збірний образ дівчат, яких кохав письменник.

Надалі Панас Мирний знайшов кохання всього свого життя - Олександру Шейдеман, яка, відмовившись від багатого нареченого з Петербурга, стала його дружиною і народила трьох синів: Віктора, Михайла і Леоніда.

Правда, після народження Михайла вона часто страждала від нервових розладів, що змусило письменника покласти свою кохану на півроку до лікарні. І це допомогло, принаймні, про рецидиви хвороби нічого невідомо навіть після народження третього сина.

Але справжня трагедія спіткала Панаса Мирного пізніше: у Першій світовій та громадянській війнах були вбиті двоє його синів.

# data[].attributes.headline
Стежками Панаса Мирного

# data[].attributes.subject
Стежками Панаса Мирного

# data[].attributes.body
Кажуть, Полтавщина - колиска мови .

На Полтавщині народилося 16 видатних письменників України Бо немає мови без письменників - її світочів, творців, носіїв і хранителів.

1. Маруся Чурай. Легендарна піснярка вже народних пісень «Ой, не ходи, Грицю, та й на вечорниці», "Розпрягайте, хлопці, коней" та інших, жила у Полтаві за часів Хмельницького.

2. Григорій Сковорода. «Всякому місту – звичай і права, всяка тримає свій ум голова» – ці слова належать мандрівному поету та філософу, що вирушив у свій путь з полтавської землі, а саме – з села Чорнухи.

3. Іван Котляревський. Батько "Енеїди" народився в Полтаві.

4. Євген Гребінка. «З панами добре жить, водиться з ними хай тобі господь поможе, із ними можна їсти й пить, а цілувать їх — крий нас боже!». Видатний український байкар та поет, чиї вірші стали популярними піснями, народився на хуторі Убіжище біля Пирятина.

5. Микола Гоголь. Російський письменник, що зробив український фольклор літературним трендом 19 сторіччя, народився у Великих Сорочинцях, провів дитинство та юність у Василівці (Гоголеве), навчався у Полтаві.

6. Леонід Глібов. Поет та байкар, на чиїх творах зросло не одне покоління українців, народився в селі Веселий Поділ, що зараз входить до Семенівського району Полтавської області. Вірші почав писати під час навчання у Полтавській гімназії.

7. Панас Мирний. Автор геніальних романів у стилі реалізму «Хіба ревуть воли, як ясла повні» та «Повія» народився в Миргороді, навчався в Гадяцькому повітовому училищі та половину життя прожив у Полтаві.

8. Михайло Драгоманов. Український публіцист, критик, історик, філософ, фольклорист та літературознавець народився в Гадячі та навчався у Полтавській гімназії.

9. Олена Пчілка. Українська письменниця, перекладачка та етнограф, чиї дитячі проза та поезії цікаві й для сучасного читача, народилася в Гадячі.

10. Архип Тесленко. Український письменник, над чиїм «Школярем» плакав не один сучасний школяр, народився в селі Харківці Лохвицького району.

11. Олесь Гончар. «Собори душ своїх бережіть!..» Автор знакового роману «Собор» народився на Катеринославщині, але у віці трьох років його забрали до себе на виховання дідусь та бабуся, що жили в селі Сухе Кобеляцького району. Відтоді все життя Олесь Гончар вказував у автобіографіях та анкетах своє місце народження саме село Сухе (колись слобода Суха).

12-13. Григорій та Григір Тютюнники. Брати-письменники, майстри прози. Григір - започаткував новелістику 60-х, неодноразово бував та писав у Лубнах. Обидва народилися в селі Шилівка Зіньківського району.

14. Василь Симоненко. Видатний поет-шестидесятник, автор легендарної поезії «Лебеді материнства» народився в селі Біївці Лубенського району.

15. Павло Загребельний. Автор легендарних історичних романів «Диво», «Євпраксія», «Роксолана» народився в селі Солошине Кобеляцького району.

16. Борис Олійник. Український поет, автор зворушливої поезії «Пісня про матір» народився в селі Зачепилівка Новосанжарського району.