# data[].attributes.headline
Сенс поняття "Розмежування доступу"

# data[].attributes.subject
Сенс поняття "Розмежування доступу"

# data[].attributes.body
Розмежування доступу — це концепція, яка передбачає обмеження можливостей користувачів чи суб'єктів (людей або програм) для доступу до різних ресурсів або інформації в системі. Це необхідно для запобігання несанкціонованому доступу та забезпечення безпеки інформації. Розмежування доступу базується на різних принципах, таких як принцип мінімальних прав (кожен користувач має доступ лише до тих ресурсів, які йому необхідні для виконання його завдань) та категоризація доступу за ролями або іншими ознаками.

# data[].attributes.headline
Особливості реалізації системи

# data[].attributes.subject
Особливості реалізації системи

# data[].attributes.body
Реалізація системи розмежування доступу передбачає використання різних технічних засобів і методів, таких як:

Ідентифікація користувачів (визначення, хто саме намагається отримати доступ).

Аутентифікація (перевірка особи користувача через паролі, біометрію, токени тощо).

Авторизація (призначення прав доступу, визначення, до яких ресурсів користувач має доступ).

Аудит доступу (моніторинг і запис усіх спроб доступу до системи).

Використання політик доступу, таких як RBAC (ролевий контроль доступу) або MAC (контроль доступу на основі рівнів безпеки).

# data[].attributes.headline
Матрична модель доступу

# data[].attributes.subject
Матрична модель доступу

# data[].attributes.body
Матрична модель доступу — це метод, який дозволяє відображати доступ користувачів до різних ресурсів у вигляді матриці. У цій матриці рядки представляють користувачів (суб'єктів), стовпці — ресурси (об'єкти), а значення в клітинках вказують на рівень доступу, який має конкретний користувач до конкретного ресурсу. Ця модель є наочним способом управління доступом та дозволяє легко адмініструвати та контролювати рівні доступу.

# data[].attributes.headline
Системи розмежування за управлінням доступу

# data[].attributes.subject
Системи розмежування за управлінням доступу

# data[].attributes.body
Існують різні системи управління доступом, які реалізують різні підходи до розмежування доступу:

DAC (Discretionary Access Control) — дискреційний контроль доступу, де власник ресурсу визначає, хто може отримати доступ до його об'єкта.

MAC (Mandatory Access Control) — обов'язковий контроль доступу, де доступ до ресурсів регулюється за допомогою політик безпеки, встановлених адміністраторами системи.

RBAC (Role-Based Access Control) — ролевий контроль доступу, де доступ до ресурсів визначається на основі ролей користувачів у системі.

ABAC (Attribute-Based Access Control) — контроль доступу, заснований на атрибутах користувачів та ресурсів.

# data[].attributes.headline
Ідентифікація та аутентифікація суб'єктів

# data[].attributes.subject
Ідентифікація та аутентифікація суб'єктів

# data[].attributes.body
Ідентифікація — це процес визначення суб'єкта в інформаційній системі, зазвичай це вказівка на ім’я або номер користувача. Ідентифікація необхідна для того, щоб система могла зрозуміти, хто намагається здійснити доступ.

Аутентифікація — це перевірка даних, що дозволяє підтвердити, що суб'єкт дійсно є тим, за кого себе видає. Це може бути здійснено через пароль, біометричні дані, електронний підпис, токен або комбінацію декількох методів (мультіфакторна аутентифікація).

# data[].attributes.headline
Захист інформації від витоку технічними каналами

# data[].attributes.subject
Захист інформації від витоку технічними каналами

# data[].attributes.body
Захист від витоку інформації через технічні канали включає методи та засоби, які запобігають несанкціонованому передаванню даних через різноманітні канали, такі як:

Екранування та фільтрація (забезпечення фізичного чи програмного блокування виходу інформації через канал).

Шифрування даних, яке дозволяє зробити інформацію нечитаємою без ключа дешифрування.

Моніторинг і аудит каналів для виявлення аномальної активності або спроби витоку даних.

Використання каналів зв’язку з підвищеним рівнем безпеки, таких як спеціальні захищені лінії зв’язку або VPN.

# data[].attributes.headline
Засоби охорони об'єкта

# data[].attributes.subject
Засоби охорони об'єкта

# data[].attributes.body
Засоби охорони об'єкта включають фізичні, програмні та організаційні методи для захисту інформаційних систем:

Фізичні заходи (контроль доступу до приміщень, відеоспостереження, замки на серверних).

Програмні заходи (антивірусні програми, файрволи, системи виявлення вторгнень).

Організаційні заходи (правила доступу, навчання персоналу, політики безпеки).

Шифрування даних як метод захисту інформації в системах зберігання або передачі даних.