# data[].attributes.body
Începuturile scrisului în limba română, ca și începuturile literaturii române stau sub semnul religiei: traduceri din textele sfinte, tipărituri din viețile Sfinților, epistole dogmatice schimbate intre ierarhii bisericii, imnuri de slavă, versificarea psalmilor veterotestamentari, comentarea Evangheliilor etc. Întâi din motive strict istorice, pentru că în Evul Mediu cei știutori de carte erau, în primul rând(daca nu chiar in exclusivitate ) , slujitorii bisericii. Apoi pentru că se impunea, la un moment dat, existenţa textelor de cult în limba naţională.

Începând cu secolul al XVII-lea, limba slavonă, limba oficierii serviciului divin în biserică, începe să fie înlocuită treptat cu limba română. În această perioadă s-au tradus şi s-au tipărit cărţi religioase precum cazaniile (evanghelii explicate, cuprinzând învăţături morale dezvoltate pe marginea textului biblic) şi pravilele (corpuri de legi). Actele de cultură din cele trei ţări române demonstrează că mentalitatea religioasă, caracteristică Evului Mediu, este dominantă.

# data[].attributes.body
Domniile lui Matei Basarab, în Muntenia, și Vasile Lupu, în Moldova, au marcat începutul unei epoci de înviorare culturală. Prin tipografiile înființate cu sprijinul lui Petru Movilă, fiu de voievod moldovean ajuns mitropolit al Kievului, cărțile religioase se răspândesc și contribuie la unificarea limbii române literare. Astfel printre cei dintâi scriitori se numără învățați de la cancelariile domnești (frații Rad și Șerban Greceanu, traducători din greacă ai Bibliei în versiunea integrală - Biblia de la București, 1688; Nicolae Milescu Spătarul, în Moldova, traducător al Vechiul Testament) și, adesea, înalți prelați ai bisericii, buni cunoscători de slavonă, greaca și latină - limbile de cultură ale Evului Mediu: Mitropolitul Varlaam, Mitropolitul Dosoftei (în Moldova), Simion Ștefan (mitropolit ortodox din Ardeal, traducător după o versiune grecească şi una slavonă al Psaltirii din 1651 şi al Noului Testament de la Belgrad din 1648), Antim Ivireanul (mitropolit al Ţării Româneşti ).

# data[].attributes.body
Prin activitatea lor, au fost printre primii care au adus tiparul în Ţările Române și care au încurajat traducerile din slavonă şi greacă, fiind, de asemenea, cei dintâi cunoscători și traducători din literatura patristică, contribuind, astfel la dezvoltarea culturii şi la formarea limbii literare românești.

Alfabetul latin a devenit oficial în 1860, deşi au fost tentative de a-l introduce încă din secolul al XVI-lea. Ortografia, bazată pe principiul fonetic, a fost reglementată de Academia Română în 1881.

# data[].attributes.body
De-a lungul istoriei, religia a influențat cultura, arta, politica și relațiile interumane.

Consider ca religia este o componentă fundamentală a omului, deoarece oferă răspunsuri esențiale.

În primul rând, religia subliniază importanța credinței în Dumnezeu și a valorilor derivate din religie. Aceasta oferă un cadru moral și etic subliniind trăsăturile credincioșilor și iubirea lor față de Dumnezeu.

De exemplu, în ,,Letopisețul Țării Moldovei” de Grigore Ureche , Ștefan-Voda a făcut înmormântat cu multă plângere de supușii săi, deoarece aceștia îl considerau precum un “părinte” și un trimis al Domnului. Credincioșii l au apreciat atât ca domnitor cat și ca reprezentant al religiei.

În al doilea rând, importanța religiei este evidențiată de tradițiile și obiceiurile care sunt păstrate de multe secole în rândul credincioșilor. Acestea prezintă cultura românilor și aprecierea lor față de creștinism. De exemplu, în fiecare an de de sărbătorile Pascale, credincioșii merg la biserică pentru a se bucura de învierea Domnului și pentru a lua lumină care să simbolizeze această întâmplare.

În concluzie, religia este o componentă fundamentală a omului, având un impact profund asupra valorilor, comportamentului și identității sociale în societatea vremii.

# data[].attributes.body
Biblia de la Bucuresti, 1688

# data[].attributes.headline
Fragmentul din „Letopisețul Țării Moldovei”

# data[].attributes.subject
Fragmentul din „Letopisețul Țării Moldovei”

# data[].attributes.body
,,Şi-au întrebat Ștefan-vodă pre sihastru ce va mai face, că nu poate să să mai bată cu turcii: închina-va țara la turci, au ba? Iar sihastrul au dzis să nu o închine, că războiul este a lui, numai, după ce va izbândi, să facă o mănăstire acolo, în numele Sfântului Gheorghie, să fie hramul bisericii. Deci au şi purces Ștefan-vodă în sus pe la Cernăuți și pre la Hotin și au strânsu oaste, feliuri de feliuri de oameni.?”

# data[].attributes.headline
Fragmentul transformat in limbajul de actualitate

# data[].attributes.subject
Fragmentul transformat in limbajul de actualitate

# data[].attributes.body
,,L-a întrebat pe Stefan-Voda pe pustnic, ce va face, căci nu mai putea lupta cu turcii: va preda țara sau nu? Pustnicul i-a zis să nu o predea pentru ca lupta e a lui, doar ca după ce va câștiga, să ridice acolo o mănăstire în cinstea Sfântului Gheorghe, care să fie ocrotitorul bisericii. Atunci, Ștefan-Voda a pornit spre Cernăuți și Hotin, adunând oaste din tot felul de oamneni.”

# data[].attributes.body
Cronicarii moldoveni au avut un rol esențial în formarea identității naționale și în păstrarea istoriei culturale a Moldovei. Aceștia au fost scriitori și istorici care au documentat evenimentele importante, tradițiile și viața cotidiană a oamenilor din această regiune. Printre cei mai cunoscuți cronicari se numără Grigore Ureche, Miron Costin și Ion Neculce. Cronicarii moldoveni au avut un impact profund asupra conștiinței naționale, contribuind la formarea unei identități culturale distincte. Prin lucrările lor, ei au reușit să păstreze vie memoria istorică a Moldovei și să ofere o bază solidă pentru viitoarele generații de istorici și scriitori.

# data[].attributes.body
Grigore Ureche, activ în secolul al XVII-lea, este cunoscut pentru lucrarea sa "Letopisețul Țării Moldovei". Letopisețul lui relatează evenimente din istoria Moldovei (1359-1594), o perioadă plină de frământări care îl determină pe cronicar să descrie Moldova ca fiind o țară "mischătoare și neasezată". În aceste condiții, atitudinea predominantă a oamenilor era lupta, iar cronicarul urmărește să trezească în contemporani sentimentul patriotic și convingerea că jugul turcesc poate fi înlăturat. În centrul cronicii lui Grigore Ureche se află figura lui Ștefan cel Mare, căruia cronicarul îi conturează un portret de tip medalion conform rigorilor clasicismului, punând mai întâi accent pe o trăsătură fizică, pentru ca apoi să se concentreze pe portretul moral.

# data[].attributes.body
Miron Costin, a continuat tradiția lui Ureche și a scris "Letopisețul Țării Moldovei", extinzându-l până în anul 1661. La fel ca predecesorul său, el a pribegit împreună cu familia în Polonia și a studiat la colegiul din Bàr. A reușit să-și construiască o cultură solidă și, la întoarcerea în Moldova, a scris Letopisețul lăsat de Grigore Ureche. Dacă acesta excela în arta portretului, Miron Costin se distinge prin abilitatea sa în arta descrierii. Împărtășește și el ideile despre etnogeneză, narațiunea sa fiind plină de implicare, întrebări și argumente. Aproape jumătate din cronică este dedicată experiențelor personale ale cronicarului. A avut o viață grea, tumultoasă, având în vedere că, în cei 65 de ani de viață, s-au succedat 22 de domnii.

# data[].attributes.body
Ion Neculce, a călătorit alături de Cantemir în Rusia timp de 7 ani, după ce domnitorul a fost învins de turci la Stănilești (1771) și a fost nevoit să se auto-exileze. De asemenea, a mai pribegit timp de 2 ani, înainte de a se întoarce în Moldova; titlurile și averile i-au fost restituite, iar la bătrânețe a început să scrie Letopisețul, continuând de unde l-a lăsat Miron Costin. Cronicarul prezintă povești din amintirile sale, întâmplări trăite de el, ceea ce face ca narațiunea să fie subiectivizată, demonstrând o implicare profundă a naratorului în text. La începutul Letopisețului, Neculce include o selecție de 42 de legende numită “O seamă de cuvinte”.

# data[].attributes.body
Religia reprezintă o legătură morală și spirituală între om și divinitate.

Consider că religia este o componentă fundamentală, întrucât aceasta dă omului un sens al existenței sale, depășind viața sa biologică.

În primul rând, oamenii credincioși au mai multă încredere în propriile forțe, iar credința în Dumnezeu îi face să spere că vor reuși să facă ceea ce își propun. De exemplu, în ,,Letopisețul Țării Moldovei" de Grigore Ureche, Ștefan Vodă este sfătuit de sihastrul Daniil să nu abandoneze lupta cu turcii, deoarece credința în Dumnezeu îl va ajuta să câștige, cu condiția de a face o mănăstire în numele Sfântului Gheorghe în urma victoriei.

În al doilea rând, omul simte nevoia de a căuta și de a găsi sensul vieții, religia fiind cea care conturează sensul vieții pentru om. Aceasta aduce răspunsuri cu privire la origini și la sensul a tot ceea ce există. De exemplu, oamenii care se simt neputincioși caută răspunsurile pentru necazurile lor în Biblie sau se duc la biserică pentru a cere sfaturi preoților inspirați de iubirea pentru Dumnezeu.

În concluzie, religia este o componentă fundamentală a omului, oferindu-i acestuia sprijin, liniște, înțelegere și înțelepciune. Are un impact foarte mare asupra mentalității umane și poate defini într-o oarecare măsură și comportamentul acestuia.

# data[].attributes.body
Religia este un sistem de credințe și practici care leagă oamenii de un concept divin.

Consider ca religia este o componenta fundamentala a omului, întrucât oferă un cadru pentru înțelegerea lumii, a valorilor morale și a relațiilor interumane.

In primul rând, religia este adesea profund înrădăcinata în cultura și tradițiile unui popor. Valorile și principiile religioase ajuta la formarea unei societăți coezive, promovând respectul si compasiunea, contribuind în același timp la păstrarea istoriei si a valorilor comunității. De exemplu, în fragmentul din ,,Letopisețul Moldovei'' de Grigore Ureche se prezintă faptele lui Ștefan Voda și impactul sau ca domnitor asupra poporului. Moartea acestuia a fost un eveniment tragic pentru supușii care il iubeau foarte mult și care il respectau în special pentru faptul ca era religios. Ștefan Voda în timpul domniei sale a construit 44 de mănăstiri.

In al doilea rând, religia subliniază viata unui om, acesta inspirându-i pe credincioși sa-și iubească aproapele și sa respecte cuvântul lui Dumnezeu. Acest lucru este bineînțeles o alegere proprie a fiecărui om, dar se ia în considerare ca oamenii care fac acest lucru spun ca se simt mul mai liniștiți sufletește, sperând în cuvântul Lui Dumnezeu. De exemplu, în religia creștină exista termenul de "post", care se rezuma la o pauza de a consuma anumite alimente. Mai mult, aceasta pauza tine și de o curățare a sufletului.

In concluzie, religia este o componenta fundamentala a omului, oferindu-i acestuia un cadru pentru înțelegerea lumii și a relațiilor interumane.

# data[].attributes.headline
ELEMENT INDIVIDUAL 1- religia este sau nu o componentă fundamentală a omului?

# data[].attributes.subject
ELEMENT INDIVIDUAL 1- religia este sau nu o componentă fundamentală a omului?

# data[].attributes.headline
ELEMENT INDIVIDUAL 2-evoluția limbii romane de la cronicari pana în actualitate(analiza pe text)

# data[].attributes.subject
ELEMENT INDIVIDUAL 2-evoluția limbii romane de la cronicari pana în actualitate(analiza pe text)

# data[].attributes.body
,,Iară împăratul turcescu au vinit cu toată puterea lui la Cetatea Neamțului. Şi au suit puşcile deasupra unui munte pre despre Moldova. Şi au început a bate Cetatea Neamțului foarte tare. Iar pre acee vreme era un neamțu închis în cetate. Şi vădzind că bat cetatea, au dzis păzitorilor să spuie mumei lui Ștefan-vodă să-l sloboadă de la închisoare, din temniţă, pre dânsul, că el va mântui cetatea de acel greu. Deci, slobodzin-du-l pre acel neamțu de la închisoare, s-au şi apucat acel neamțu de au îndreptat puşcile din cetate asupra turcilor, unde sta acolo în munte, de avè nevoie cetatea."

# data[].attributes.headline
  Fragmentul transformat într-un limbaj de actualitate

# data[].attributes.subject
  Fragmentul transformat într-un limbaj de actualitate

# data[].attributes.body
"Iar impăratul turcesc a venit cu toată puterea lui la Cetatea Neamțului. Si au suit pustile deasupra unui munte înaintea Moldovei și au început să atace Cetatea Neamțului foarte tare. În acea vreme, în cetate se afla un prizonier german. Văzând ca bat cetatea, le-a zis păzitorilor să-i spuna mamei lui Ștefan Vodă să-l elibereze din închisoare, căci el va mântui cetatea de acea greutate. Așa că, după ce l-au eliberat, acel german a început să folosească puștile din cetate împotriva turcilor, fiind necesar pentru apărarea cetății."

# data[].attributes.body
Consider că, religia este o componentă fundamentală a omului, deoarece satisface nevoi profunde ale ființei umane, precum înțelegerea existenței, căutarea sensului vieții și stabilirea unui cod moral.

In primul rând, religia este o componentă foarte importantă pentru oameni, fiind inspirați deseori de cei care sunt credincioși. Ei observă aspirația celor care îl cred pe Dumnezeu, iar uneori comportamentul lor se schimbă. De exemplu, în Letopisețul cantacuzinesc, Mihai Voda era privit de supușii lui precum un exemplu al creștinismului, iar moartea lui se datorează celor vicleni, cuprinși de răutatea diavolului.

În al doilea rând, rolul religiei este esențial în dezvoltarea codurilor etice și morale care au modelat civilizațiile.Religia promovează valori universale precum iubirea, dreptatea, compasiunea și solidaritatea.Aceste principii stau la baza relațiilor și contribuie la baza unor societați mai echilibrate. De exemplu, comunitațile religioase oferă sprijin emotional și spiritual. Ele pot organiza activitați sociale, educaționale și caritabile, contribuind astfel la legătura socială și la dezvoltarea personală a indivizilor.

În concluzie, religia este esențială pentru oameni oferind o perspectivă pentru perceperea lumii și a valorilor umane.

# data[].attributes.body
''Ștefan-vodă cel Bun, bătându-l turcii la Războieni, au mărsu să intre în Cetatea Neamțului. Și fiind mumă-sa în cetate, nu l-au lăsat să intre și i-au dzis că pasirea în cuibul său nu piere. Ce să să ducă în sus, să strângă oaste, că izdânda va fi a lui. Și așè, pe cuvântul mâne-sa, s-au dus în sus și au strânsu oaste.''

# data[].attributes.headline
Fragmentul transformat într-un limbaj de actualitate

# data[].attributes.subject
Fragmentul transformat într-un limbaj de actualitate

# data[].attributes.body
''Ștefan-vodă cel Bun, bătăndu-l turcii la Războieni, au mers în Cetatea Neamțului. Și fiind mama lui în cetate, nu l-au lăsat să intre și i-au spus că pasărea în cuibul său nu piere. Să se ducă în sus, să străngă soldați, că victoria va fi a lui. Și așa, ascultând cuvintele mamei sale, s-au dus în sus și au strâns soldați.''

# data[].attributes.body
Diferențele la nivel lexical între cele două paragrafe sunt semnificative și reflectă evoluția limbii române de-a lungul timpului:

- „Iară” în loc de ,,iar” este un arhaism fonetic.

-,,turcescu” in loc de “turc” este un arhaism fonetic

- „au vinit” este o formă arhaică pentru „a venit”, arhaism fonetic

- „pușcile” este înlocuit cu „pustile”-arhaism fonetic

- „băte” devine „atace”, este un arhaism fonetic .

- “pre acee vreme” în loc de „în acea vreme”, arhaisme fonetice

- „mumei”- ,,mamei” , arhaism fonetic

- „neamțu” este un termen regional și arhaic, în timp ce varianta modernă este „german” sau ,,neamț”

- ,,vădzind” în loc de ,,văzând”- arhaism fonetic

- ,,au dzis” în loc de ,,le-a zis”-arhaism fonetic

- ,,să spuie” în loc de ,,să-i spună”-arhasim fonetic

- „slobozin-du-l” în loc de „să-l elibereze” -arhaism semantic

-,,pre" în loc de ,,pe" - arhaism semantic

- ,,s-au și apucat" în loc de ,,s-a apucat"- arhaism fonetic

- ,,ave" în loc de ''avea'' - arhaism semantic

În urma modificării textului, putem observa că : din 103 cuvinte, 28% sunt arhaisme, iar 72% au aceeași forma în prezent. Din procentajul arhaismelor 84,62% sunt arhaisme fonetice, iar 15,38% sunt arhaisme semantice.

Varianta modernă tinde să fie mai clară și concisă, eliminând unele redundanțe și formulări complicate, ceea ce o face mai ușor de înțeles. Aceste diferențe reflectă nu doar schimbările lexicale, ci și evoluția stilului de exprimare în limba română.

# data[].attributes.body
În compararea celor doua fragmente, se pot observa schimbari semnificative in ceea ce privește limbajul, ortografia și stilul

Corectarea greșelilor de ortografie și gramatică:

- „mărsu” a fost corectat în „mers”.

- „muma-sa” a fost schimbat în „mama lui”.

- „dzis” a fost corectat în „spus”.

- „pasirea” a fost corectat în „pasărea”.

- „izdânda” a fost schimbat în „victoria”.

Modificarea cuvintelor arhaice:

„Ștefan-vodă cel Bun” rămâne neschimbat, însă cuvintele „mărsu” și „muma-sa” sunt înlocuite cu „mers” și „mama lui”, iar „izdânda” devine „victoria”. Aceste modificări reflectă tendința de a utiliza cuvinte și expresii din limba actuală, mai accesibile cititorului modern.

Clarificarea și modernizarea expresiilor:

„Pasirea în cuibul său nu piere” devine „pasărea în cuibul său nu piere”. Schimbarea nu este doar o corectare a ortografiei (cu „pasărea” în loc de „pasirea”), dar și o adaptare la sensul corect al expresiei, care este mai clar formulată în limba modernă.

„Izdânda va fi a lui” devine „victoria va fi a lui”, un cuvânt mai uzual și mai precis în limba contemporană.

Simplificarea sintaxei și a frazelor:

În varianta modernizată, structura propozițiilor este mai simplă, iar cuvintele sunt mai uzuale. De exemplu, „s-au dus în sus și au strânsu oaste” este schimbat în „s-au dus în sus și au strâns soldați”. Acest lucru face textul mai clar și mai ușor de citit pentru publicul contemporan.

# data[].attributes.body
Evoluția lexicala evidențiaza trecerea de la un limbaj arhaic la unul adaptat limbajului modern:

-„au dzis” in loc de „au zis”;

-„au strânsu” transformat în formele moderne „a spus” și „a strâns”;

-„sihastru” în locuit cu „pustnic” este un arhaism fonetic;

-„închina-va ” a devenit „va preda” este u arhaism fonetic;

-„pre” în loc de „pe” este arhaism semantic;

-am schimbat expresii de tip inversiune precum „Ștefan-Voda pre sihastru” în „L-au întrebat pe ȘtefanVoda”;

-clarificarea sensului: reorganizăm frazele pentru o exprimare directă și ușor de înțeles în limbaj modern.

Diferențele lexicale dintre cele două paragrafe demonstrează cum limba română a evoluat spre o exprimare mai accesibilă, adaptându-se contextelor moderne.

# data[].attributes.body
,, Paza lui Ștefan vodă era la Bacău, 400 de oameni din Călărași și câțiva din Seimeni, si acum câțiva boieri și fii de boieri, adunați la Ștefan Vodă: Andronic Serdariul, Darie Spătariul, Antiohie Aga și alți boieri, și cu paza lui Ștefan Vodă din boieri au fost Mogâlde Paharnicul și Sturza Visternicul. Daca au înțeles pentru venirea lui Ștefăniță Paharnicul asupra sa cu armatele lui Vasilie Vodă, s-au dat la o râpă ce este aproape de sat de Faraoni, anume Valea-Sacă, și au vorbit acolo mulți pe un vârf de munte. "

# data[].attributes.body
" Straja lui Stefan Vodă era la Bacău, 400 de ómeni Călărași și Seimeni câțiva; si amu,

câți-va boieri si feciori de boieri, adunați la Stefan Vodă: Andronic Serdariul, Darie Spătariul, Antiohie Aga, și alți boieri de mai 'nainte cu dînsul, si cu straja lui Stefan Vodă din boieri au fost Mogâlde Paharnicul si Sturza Vis-ternicul. Daca au înțeles pentru venirea lui Stefănița Paharnicul asupra sa cu oștile lui Vasilie Vodă, s'au dat la o rîpă, ce este aprope de sat de Faraóni, anume Valea-Sacă, si s'au tocmit acolo stol pre un pisc. "

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Creează lecții mai bune mai repede

# data[].attributes.attachment_link.description
Chestionar - O serie de întrebări cu variante multiple de răspuns. Atinge răspunsul corect pentru a continua.

# data[].attributes.body
Schimbarea limbii române și a cuvintelor sale este un fenomen complex, care reflectă influențele istorice, culturale și sociale. Limbajul românesc continuă să evolueze și astăzi, adaptându-se la nevoile și condițiile contemporane, dar păstrând în același timp rădăcinile sale latine și tradițiile lingvistice.

Semantica cuvintelor românești s-a schimbat de-a lungul vremii, iar sensurile acestora s-au extins sau s-au restrâns.

Unele cuvinte din limba română veche au evoluat fonetic și au suferit transformări, iar altele au dispărut complet din uz.

Diferențele dintre cele două fragmente și modificările făcute sunt:

-,,pre" devine ,,pe" -arhaism fonetic

-,,oștile" devine "armatele" -arhaism lexical

-,,straja" devine ,,paza" -arhaism lexical

-,,amu" devine ,,acum" -arhaism fonetic

-,,s-au tocmit" devine ,, au vorbit" -arhaism semantic

-,,omeni" devine ,,oameni" -arhaism fonetic

-,,aprope" devine ,,aproape"-arhaism fonetic

-,,feciori" devine ,,fii" -arhaism lexical

-,,dînsul" devine ,,dânsul" -arhaism fonetic

-,,rîpă" devine ,,râpă" -arhaism fonetic

-,,stol" devine ,,grup" -arhaism lexical

-,,visternic" devine ,,vistiernic" -arhaism fonetic

-,,spătariu" devine ,,spătar" -arhaism fonetic

În concluzie, din 92 cuvinte, 15,2% sunt arhaisme, iar restul 84,8% sunt cuvinte care încă sunt in vocabularul actual. Din numărul de arhaisme, 28,5% sunt lexicale,  7,1% semantice și 64,4% arhaisme fonetice.