# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Портал Медіаосвіти і Медіаграмотності | Портал з медіаосвіти і медіаграмотності для викладачів, вчителів, батьків, підлітків та дітей

# data[].attributes.attachment_link.title
Головна | Портал Медіаосвіти і Медіаграмотності

# data[].attributes.attachment_link.description
Відеокурс "Освітні практики в часи інфодемії". 5 лекцій

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Детектор медіа

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анна Вербицька

# data[].attributes.attachment_link.title
Медіаграмотність у початковій школі: як навчити дітей критично мислити в умовах війни

# data[].attributes.attachment_link.description
«Чи вірите ви, що?», QR-коди, смайлики та «Абетка перемоги». Досвід львівської вчительки Оксани Ганик.

# data[].attributes.attachment_link.title
Результати пошуку: критичне мислення - Пошук в журналі "На Урок"

# data[].attributes.attachment_link.description
Зберігаємо спокій. Віримо в ЗСУ. Разом до перемоги!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
DOI:
https://doi.org/10.35619/iiu.v1i16.498

Ключові слова:
військово-патріотичне виховання, форми виховної роботи, військово-спортивна гра "Сокіл" ("Джура")

Анотація

У статті розкрито проблему організації військово-патріотичного виховання учнівської молоді в умовах воєнного часу.

На основі аналізу нормативно-правових документів визначено мету й завдання формування громадянина-патріота в умовах воєнного часу. Вирізнено чинники, які впливають на формування в учнівської молоді готовності до захисту України: індивідуально-психологічні, психолого-педагогічні, соціально-педагогічні.

З'ясовано, що військово-патріотичне виховання, як один з напрямів національно-патріотичного виховання, ґрунтується на духовно-моральних цінностях українського народу, передбачає прикладну фізичну підготовку, підготовку з навчального предмету "Захист України", безпеки життєдіяльності, а також організацію позакласної виховної роботи, що в цілому забезпечує формування громадянськості й патріотизму в учнівської молоді, готовності до захисту України, розвиток позитивного ставлення до військової служби в різних видах військ.

Схарактеризовано форми військово-патріотичного виховання учнівської молоді в позакласній виховній роботі закладу загальної середньої освіти, чільне місце серед яких займають практико-орієнтовані. Розкрито виховний потенціал дитячо-юнацьких військово-спортивних, військово-патріотичних ігор, серед яких: "Захисник України", "Патріот", "Сокіл" ("Джура").

# data[].attributes.attachment_link.title
ВІЙСЬКОВО-ПАТРІОТИЧНЕ ВИХОВАННЯ УЧНІВСЬКОЇ МОЛОДІ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ

# data[].attributes.attachment_link.description
https://doi.org/10.35619/iiu.v1i16.498 військово-патріотичне виховання, форми виховної роботи, військово-спортивна гра "Сокіл" ("Джура") У статті розкрито проблему організації військово-патріотичного виховання учнівської молоді в умовах воєнного часу. На основі аналізу нормативно-правових документів визначено мету й завдання формування громадянина-патріота в умовах воєнного часу. Вирізнено чинники, які впливають на формування в учнівської молоді готовності до захисту України: індивідуально-психологічні, психолого-педагогічні, соціально-педагогічні.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Емоційна стійкість (особливо в часи невизначеності), вміння приходити до тями після невдач та складних життєвих ситуацій, бути готовими починати спочатку - життєво важлива для сучасних українських учнів. Так, зараз це складно, особливо для тих дітей, які мають травматичний досвід, але емоційна стійкість - не та навичка, що дається нам від народження. Її можна сформувати! А відповідні вправи чудово монтуються в більшість уроків. І, звісно, їх зручно використовувати під час годин спілкування.

Вправа "Якщо"

Надішліть усім учням (або роздрукуйте та роздайте) пропоновані шаблони. Якщо діти не мають можливості роздрукувати їх, то попросіть схематично перемалювати. Запропонуйте дітям подумати та згадати людей або організації, які можуть прийти на допомогу в складній ситуації.

Поясніть дітям, що життя непередбачуване, статися може будь-що, тож важливо мати план дій на випадок небезпеки. Це дозволить не витрачати час на паніку, а одразу діяти, зокрема зателефонувати саме тому, хто може допомогти, та чітко повідомити про те, що сталося.

Дайте дітям 5 хвилин для того, аби вони могли подумати та записати кілька номерів. Потім об'єднайте учнів у пари та запропонуйте попрактикуватися: що вони скажуть, якщо доведеться зателефонувати за одним із них? Наскільки швидко зможуть сформулювати прохання? Чи добре зрозуміє їх інша людина?
Як ця вправа розвиває емоційну стійкість?
На жаль, далеко не всі люди взагалі вміють планувати власні дії. Особливо складним це завдання є для дітей, особливо у кризовій ситуації. У таких випадках мозок зосереджений на необхідності врятуватися, на тому, що відбувається тут і зараз, а не на тому, що може трапитися пізніше. Тому дуже важливо вчити дітей мистецтву планування своїх дій зараз, коли вони в безпеці. Завдяки цьому в небезпечній ситуації діти знатимуть, що робити, та зможуть приборкати емоції.

Вправа "Керування гнівом"

Надішліть усім учням (або роздрукуйте та роздайте) пропоновані шаблони. Якщо діти не мають можливості роздрукувати їх, то попросіть схематично перемалювати. Розкажіть школярам, яку роль грають датчики приладової панелі автомобіля, як вони заздалегідь повідомляють водія, наприклад, про те, що потрібно дозаправитися. Зверніть увагу дітей на те, що індикатори загоряються задовго до того, як ситуація стає критичною, тому водій має час на розв'язання проблеми. За таким самим принципом ми можемо стежити за своїм емоційним станом.

Запропонуйте учням подумати над тим, що вони відчувають, коли спокійні, виділити кілька ключових слів. Далі нехай вони запишуть ці слова біля мітки "Спокій" на шаблоні. Потім повторіть процес для слів "Напруга" та "Стрес".

Попросіть дітей як слід подумати, в який саме момент вони переходять від спокою до напруги. Що змінилося? Можливо, на них впливають якісь звуки, слова, дії, люди? Попросіть накреслити червону лінію там, де спокійний стан змінюється напругою, а над нею - коротко описати те, що призводить до такого переходу. Повторіть процес для слів "Напруга" та "Стрес".
Як ця вправа розвиває емоційну стійкість?
Контролювати власні емоції складно навіть дорослим, про дітей годі і казати! Особливо зараз, в умовах воєнного стану. Але такі вправи допомагають дітям зрозуміти, що вони можуть контролювати своє тіло та емоції. Просто варто розібратися, коли одна емоція переходить в іншу. Поясніть дітям: якщо ми розуміємо, що саме змушує нас сердитися, якщо ми помічаємо тривожні сигнали датчиків, то ми можемо взяти ситуацію під контроль, попередити спалах гніву.

Вправа "Айсберг"

Надішліть усім учням (або роздрукуйте та роздайте) пропоновані шаблони. Якщо діти не мають можливості роздрукувати їх, то попросіть схематично перемалювати. Поясніть учням, що в кожному з нас є те, про що відомо чи не всьому оточенню. Також є те, що знають лише батьки та друзі. А ще є те, чого не знає ніхто. І це нормально!

Запропонуйте дітям заповнити шаблон відповідно до підказок. Зауважте, що ділитися ним не треба (хіба що тоді, коли справді хочеться).

Розкажіть дітям, що так, деякі моменти нашого життя є дуже особистими, але якщо вони нас бентежать, то, можливо, краще поділитися занепокоєнням із тим, кому довіряєте. А ще поясніть, що інколи, коли ми ділимося з близькими страхами чи таємницями, то почуваємо себе краще, щасливіше. Також можна зауважити, що інколи ми можемо думати, що наша ситуація унікальна, ніхто і ніколи не переживав нічого подібного. Але насправді це не так. Багато хто має схожий досвід, а отже ми можемо поділитися переживаннями з цими людьми та бути певними - нас зрозуміють.
Як ця вправа розвиває емоційну стійкість?
Уміння ділитися своїми почуттями з іншими - один із компонентів емоційної стійкості. Завдяки цьому ми розуміємо, що не залишимося наодинці із проблемою. Завдяки цьому ми бачимо, що поруч є люди, готові підтримати. А розуміння того, що інші люди можуть мати схожі на наші відчуття, є прикладом позитивного мислення. Це підштовхує до пошуку однодумців, до яких можна звернутися по допомогу.

Вправа "Мандала"

Надішліть усім учням (або роздрукуйте та роздайте) пропонований шаблон, та запропонуйте розмалювати його так, як заманеться. Якщо дитина не має можливості роздрукувати шаблон, запропонуйте скористатися будь-якою розмальовкою. Якщо немає і її, то можна просто намалювати щось самостійно.

Дайте учням 10-15 хвилин для роботи, можна навіть увімкнути тиху приємну музику для розслаблення. А потім запитайте, що вони відчували під час малювання? Можливо, розслаблення, спокій, радість? Поясніть, що такі прості речі допомагають заспокоїти розум, що надзвичайно важливо, коли ми відчуваємо тривогу. Запропонуйте подумати над тим, що ще може допомогти заспокоїтися.
Як ця вправа розвиває емоційну стійкість?
Дії, що допомагають заспокоїтися, неабияк сприяють підвищенню емоційної стійкості. Нам усім потрібне заняття, що допомагає відволіктися від тривожних думок. Це важливо, це вартує витраченого часу.

Вправа "Альпініст"

Надішліть усім учням (або роздрукуйте та роздайте) пропонований шаблон. Якщо діти не мають можливості роздрукувати їх, то попросіть схематично перемалювати. Потім попросіть школярів уявити, що вони тільки-но влізли на величезну гору. Зараз вони на вершині.

Запропонуйте подумати: що саме допомогло дістатися вершини? Що допомогло впоратися із завданням попри всі невдачі, проблеми та негаразди, з якими вони зіштовхувалися? Діти можуть записати ті свої сильні сторони, якості характеру чи імена людей, які допомогли. Якщо хтось із дітей хоче поділитися цим, то будь ласка.
Як ця вправа розвиває емоційну стійкість?
Ця вправа допомагає переосмислити наше сприйняття пережитих подій. Але перераховувати проблеми, із якими довелося зіштовхнутися, дітям не доведеться. Замість цього ми зосереджуємо їхню увагу на тому, що вони робили для розв'язання цих проблем. Так учні розумітимуть та знатимуть, що саме може їм допомогти, якщо вони опиняться у складній ситуації.

# data[].attributes.attachment_link.title
5 вправ для підвищення емоційної стійкості учнів

# data[].attributes.attachment_link.description
Емоційна стійкість (особливо в часи невизначеності), вміння приходити до тями після невдач та складних життєвих ситуацій, бути готовими починати спочатку - життєво важлива для сучасних українських учнів. Так, зараз це складно, особливо для тих дітей, які мають травматичний досвід, але емоційна стійкість - не та навичка, що дається нам від народження.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Навички розуміння та прийняття емоцій потрібно розвивати у віці від трьох до шести років. Тобто ще в дитячому садочку! Але це в ідеалі. А що ж у реальності? А в реальності часто навіть дорослі не можуть похизуватися цими здібностями. Чому ж так?

Причина насправді дуже проста: дітей не навчили цьому батьки, а батьків - їхні родичі. Певно, вони якось без них обійшлися чи адаптувалися з часом, і цілком можливо, що все було нормально. Але наразі вміння конструктивно керувати емоціями є важливою рисою сучасної особистості (про що навіть йдеться в новому Держстандарті).

Тож розвиваємо ці навички в учнів! Пропонуємо кілька вправ, які наблизять ваших школярів до найвищого рівня майстерності керування емоціями. Та й просто полегшать їхнє життя!

Розумію, а отже керую

Коли люди не розуміють власних почуттів, вони часто діють необдумано та імпульсивно. Адже дійсно можна керувати лише тими емоціями, які ми усвідомлюємо. Тож маємо вчитися діяти свідомо! Запропонуйте учням заповнити просту таблицю з чотирьох колонок:

Що я відчуваю?

Чому я це відчуваю?

Про що я думаю, коли це відчуваю?

Як мені краще діяти?

Запропоновану таблицю можна використовувати постійно, коли виникають негативні емоції! Поясніть учням, що важливо запам'ятати принцип дії: висловіть емоцію, зрозумійте причину, випишіть думки та вирішіть, що будете робити.

Вдих та видих

Чи звертали ви увагу на те, що дихання людей, які плачуть, нервують або бояться, змінюється? Вони дихають швидко та нервово, їм бракує повітря, їхній організм знаходиться у стані гіперактивності. Це спричино тим, що людське дихання безпосередньо пов'язане з нервовою системою. Отже, якщо ми навчимося керувати диханням, то зможемо за потреби легко опанувати себе.

Пропонуємо дієву дихальну вправу:

Сядьте рівно. Порахуйте до 4, зробіть глибокий вдих через ніс. Важливо стежити за тим, аби дихання було діафрагмальним. Для цього можна тримати руку на животі, слідкуючи, щоб грудна клітина не рухалась. "Дихати" має тільки живіт.

Тепер так само порахуйте до 4 та зробіть видих через рот.

Аби трохи ускладнити вправу, можна долучити до дихання рухи. Наприклад, на вдиху піднімайте ліву ногу, а на видиху - опускайте. Потім підніміть та опустить праву ногу. Зробіть 4 підходи.

Цю техніку можна використовувати кожного дня як фізкультхвилинку. Усвідомлене дихання допомагає не тільки керувати емоціями, а й сконцентруватися та зосередити увагу. Тому вправу можна застосовувати перед контрольною роботою або усним опитуванням!

У спокійному тілі - спокійний дух

Швидко опанувати емоції можна не тільки за допомогою дихальних, а й тілесних вправ. Бачите, що діти напружені? Запропонуйте їм дієве рішення - м'язову розрядку. Якщо школярі запам'ятають ці прості вправи та застосовуватимуть їх у скрутну хвилину, будьте певні: ви навчили їх емоційній саморегуляції.
Вправи для рук

"Супергерой" - стиснути пальці рук в кулачки з усієї сили на п'ять секунд.

"Олені" - схрестити руки над головою та якомога сильніше напружити м'язи (можна уявити, що тверді ніби роги), а потім швидко розслабте руки та різко опустіть.

"Спорт" - стискайте та відпускайте уявний гумовий м'яч.

Вправи для ніг

"Пляж" - сядьте, різко випряміть та напружте ноги (потягніться так, ніби на пляжі під сонцем), потім розслабте.

"Пружинки" - натискайте пальцями ніг на уявні пружинки на підлозі, чергуючи напруження з розслабленням.

Вправи для тулуба

"Хатні справи" - нахиліться і робіть рухи, що нагадують полоскання білизни, потім впростайтеся та виконуйте рухи, що імітують розвішування білизни на високу мотузку.

"Стоп-кадр" - замріть у довільній позі на 1-2 хвилини, а потім розслабтеся.

Вправа для шиї
"Допитлива Варвара" - подивіться наліво (витягаючи шию, напружуйте м'язи), потім подивіться направо, а потім - уперед. А тепер розслабте м'язи.

Щоденник емоцій

У багатьох випадках змінити емоції людині заважають певні бар'єри. Вони можуть бути пов'язані зі звичним способом дій, потуранням своїм слабкостям тощо. Ця техніка допомагає виявити такі бар'єри, оцінити їх та зробити висновки, які допоможуть вплинути на свій емоційний стан.

Щойно відчуєте, що у вас починає зароджуватися негативна емоція, яку неможливо перебороти, спробуйте перемкнути увагу на визначення її справжніх причин. Запропонуйте учням вести щоденник емоцій, у якому вони відповідатимуть на наступні запитання:

Якби емоція могла говорити, що б вона сказала? На що важливо звернути увагу?

Що зміниться, якщо ви почнете прислухатися до цієї інформації? Чого вас навчила ця емоція? Що було хорошого в тому, що вона виникла?

Що станеться, якщо ви дозволите собі відчувати, а іноді і проявляти цю емоцію? Як її можна проявляти?

Не плакати/не сміятися

Запропонуйте дітям знайти фільм або відео, що викликає у вас бурхливі емоції. Щось, що неминуче викликає у вас сміх чи сльози. Увімкніть ролик і спробуйте цього разу приборкати свої почуття. Скористайтеся описаними вище техніками самоконтролю. Наприклад, подумайте про інше, поставте на паузу і пройдіться по кімнаті. Також можна дістати щоденник емоцій і проаналізувати свої відчуття.

Театр

Запропонуйте учням уявити, що вони актори, тільки вони братимуть участь не у звичайній п'єсі, а розігруватимуть різні життєві ситуації. І тут школярам потрібно звернути особливу увагу на те, що вони відчувають. А потім - розповісти про свої відчуття іншим учасникам. Наприклад, нехай вони уявлять, що йдеть лісом, світить сонце, хороша погода... І тут перед учнями з'являється ведмідь! Що вони відчуваєте? Як це проявиться в тілесних реакціях? Чому саме так?

Запропонуйте дітям подумати над тим, що вони відчувають, проаналізувати почуття та спробувати зрозуміти, як із ними можна впоратися.

Це прості, але насправді дуже дієві вправи, які допоможуть дітям опанувати навичку керування власними емоціями. А це неабияк стане у пригоді їм у подальшому житті!

# data[].attributes.attachment_link.title
Розвиваємо навички керування емоціями: 6 дієвих вправ

# data[].attributes.attachment_link.description
Корисні вправи для учнів та вчителів.

# data[].attributes.attachment_link.title
Лист МОН_Перша_псих_допомога.pdf

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Виховна робота завжди була невід'ємною складовою освітнього процесу, а зараз, в умовах військової агресії рф проти України, її важливість складно переоцінити. Усе, що відбувається зараз - виклик для школи, для вчителів та учнів. Звісно, постає питання: як саме працювати просто зараз, як розставити акценти?

Найважливішими напрямами виховної роботи зараз мають стати:

психологічна та емоційна підтримка учнів;

навчання правил поведінки в умовах воєнного стану (під час повітряних тривог, поводження з вибухонебезпечними предметами, перша медична допомога тощо);

адаптація та підтримка учнів-ВПО;

розвиток критичного мислення та медіаграмотності;

національно-патріотичне виховання.

Розглянемо кожен із цих напрямів детальніше.

Психологічна та емоційна підтримка учнів

Зараз учні найбільше потребують підтримки та розуміння, академічні успіхи та оцінки відходять на другий план. Той факт, що діти, на жаль, поступово вимушено звикають до нових реалій, не означає, що вони можуть обійтися без підтримки дорослих. Вони як ніколи її потребують. Їм потрібна наша впевненість у тому, що все буде добре, наша стійкість та віра в перемогу навіть у важкі часи невизначеності.

До того ж тепер учитель додатково стає ще й справжнім психологом! Аби впоратися із цим непростим завданням, використовуйте додаткові матеріали:

Проводьте години спілкування у форматі тренінгів, спрямованих на стабілізацію психологічного та емоційного стану дітей, навчайте учнів прийомам, які допоможуть їм швидко опанувати себе у критичних ситуаціях (і, звісно, практикуйте їх самі!). До речі, не обов'язково відкладати тематичні вправи лише до годин спілкування, ви можете виконувати їх разом із учнями на початку чи наприкінці заняття.

Також варто пояснити учням, що всі ми реагуємо на стрес по-різному, тож інколи поведінка навіть рідних може не відповідати нашим очікуванням, а про поведінку сторонніх людей годі й говорити.

Якою має бути робота класного керівника в умовах війни? Як усе організувати та зробити це правильно? Адже потрібно врахувати безліч нюансів: хтось із учнів знаходиться за кордоном, хтось буде працювати лише дистанційно, хтось приїхав із регіонів, де ведуться активні бойові дії тощо... У будь-якому випадку зрозуміло одне: підходити до освітнього і виховного процесу мають змінитися. Старі методи та прийоми більше не діють (або дають обмежено). Потрібно шукати нові ідеї та рішення. То шукаймо їх разом! 26 липня запрошуємо вас на вебінар Софії Бензи "Класне керівництво в умовах воєнного стану: виклики, інструменти та можливості". Поговоримо про важливі речі!

Правила поведінки в умовах воєнного стану

Нова реальність диктує нові правила життя. Тепер одне з найважливіших завдань - навчити дітей правилам безпеки, які допоможуть зберігти життя. Школярі мають знати:

які заборони та обмеження діють під час воєнного стану;

що таке "тривожна валіза", як її зібрати, що туди покласти;

як діяти під час повітряних тривог (що робити, якщо сигнал застав удома / на вулиці / в магазині тощо);

як поводитися під час обстрілів;

що робити у випадку виявлення вибухонебезпечних предметів;

як надавати першу домедичну допомогу.

Під час виховних годин не обмежуйтеся лише поданням матеріалу у форматі лекції: на жаль, діти навряд добре це запам'ятають. Тож підготуйте тематичні пам'ятки (їх можна зробити за допомогою Canva: якщо вчитиметеся офлайн, то їх можна роздрукувати та роздати учням, а якщо онлайн - просто надіслати дітям у месенджери), брошури, плакати тощо.

Під час підготовки тематичних виховних годин вам стануть у пригоді наступні матеріали:

Аби діти швидше запам'ятали ці важливі правила, проводьте опитування у форматі онлайн-тестів, разом створюйте тематичні плакати та буклети, запропонуйте виконати кілька навчальних проєктів тощо. І обов'язково зв'яжіться із батьками учнів: вони теж мають розуміти, наскільки важливо навчити дітей базових правил, та зі свого боку стежили за цим. Особливо за умови дистанційки.

Адаптація та підтримка учнів-ВПО

Можливо, у вашому класі вже є учні-ВПО, а може вони з'являться на початку нового навчального року. У будь-якому разі потрібно подбати про те, аби вони почували себе в новому колективі комфортно. Для розв'язання цього питання доречно залучити шкільного психолога та соціального педагога.

Звісно, дуже важливо, аби діти з числа внутрішньо переміщених осіб змогли потоваришувати з однокласниками, хоч як би вони не навчалися - онлайн чи офлайн. Контакт із однолітками в будь-якому випадку чинить позитивний вплив та допомагає оговтатися від стресу. Але не менш важливо провести правильну підготовчу роботу з класом, аби школярі зі свого боку теж допомогли новеньким.

Під час роботи вам стануть у пригоді наступні матеріали:

Розвиток критичного мислення та медіаграмотності

Про те, наскільки важливо критично мислити в будь-якій ситуації та володіти навичками медіаграмотності, говорили завжди. І тепер, в умовах війни, ми можемо як ніколи добре бачити всі наслідки активної роботи ворожої пропаганди. Вона приймає різні форми, інколи найнеочікуваніші, але ми маємо бути готові. І маємо навчити дітей теж бачити фейки та пропаганду, адже нерідко вона спрямована саме на молоде покоління, на яке легше вплинути.

Тож саме час працювати! Проводьте тематичні виховні години, в межах яких діти виконуватимуть вправи, покликані розвивати критичне мислення та медіаграмотність - це можуть бути тренінги, учням такий формат точно сподобається. Запропонуйте дітям створити тематичні проєкти та проведіть заняття, під час якого учні розглядатимуть популярні фейки, вчитимуться шукати першоджерела та проводити веріфікацію інформації. Влаштовуйте диспути, під час яких діти обговорюватимуть спірні новини та наративи тощо.

У цьому вам допоможуть наступні матеріали:

Вчіть школярів довіряти лише офіційним джерелам та завжди перепровіряти інформацію, особливо перш ніж поширювати її. Ми ж не хочемо перетворитися на ще один інструмент ворога в інформаційній війні?

Національно-патріотичне виховання

Тепер, в умовах повномасштабної війни, яку розв'язала рф проти України, вже ні в кого не викликає сумнівів той факт, що зараз ми маємо приділити особливу увагу національно-патріотичному вихованню. Саме тому надзвичайно важливо:

Проводити заходи національно-патріотичної спрямованості.

Займатися волонтерською діяльністю.

Розповідати дітям про українську культуру.

Влаштовувати акції пам'яті.

Проводити години спілкування, присвячені війни рф проти України.

Створювати навчальні проєкти, присвячені борцям за незалежність та свободу нашої країни.

Організовувати зустрічі із ветеранами АТО, ООС та війни рф проти України.

Стежте за тим, аби заходи були позбавлені проявів шароварщини та надмірного пафосу - він надто часто сприймається як нещирість, а діти гостро на це реагують. Краще говорити із дітьми щиро та відверто, це допоможе їм зрозуміти важливі речі.

Під час роботи вам стануть у пригоді наступні матеріали:

Також щоденно проводиться загальнонаціональна хвилина мовчання за співвітчизниками, загиблими внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.

А як ви плануєте організувати виховну роботу в новому навчальному році?

# data[].attributes.attachment_link.title
Виховна робота в умовах війни: важливі аспекти

# data[].attributes.attachment_link.description
Корисні поради та матеріали для організації виховної роботи в новому навчальному році.

# data[].attributes.attachment_link.title
Міністерство освіти і науки України - Щодо організації виховного процесу в закладах освіти у 2022/2023 н. р.

# data[].attributes.attachment_link.description
Команда підтримки відновлення та реформ Міністерства освіти і науки України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Відділ освіти Рокитнівської райдержадміністрації

Сновидовицька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів

Рокитнівської районної ради Рівненської області
Національно-патріотичне виховання дітей та молоді у сучасному освітньому просторі

Сновидовичі 2020

Автор-упорядник: Федорович Лілія Володимирівна, заступник директора з ВР Сновидовицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст., спеціаліст І категорії.

Національно-патріотичне виховання дітей та молоді у сучасному освітньому просторі . - Сновидовичі, 2020. - с. 72.

Рецензенти: ФедоровичОксана Іванівна, заступник директора з навчально-виховної роботи Сновидовицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів

Нині, в умовах складних соціально-політичних змін в Україні, актуальним постає проблема національно-патріотичної свідомості та гідності. Питання патріотичного виховання як базової якості особистості обговорюється на різних рівнях освіти.

У посібнику аналізуються особливості національно-патріотичного виховання у роботі Сновидовицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, представлені матеріали щодо створення та впровадження в практику роботи закладу виховної системи школи.

Матеріали систематизовані за розділами та можуть бути використані в роботі керівників закладів, заступників директорів з виховної роботи, педагогів-організаторів, класних керівників.

Рекомендовано методичною радою Сновидовицька загальноосвітня школи І-ІІІ ступенів Рокитнівської районної ради Рівненської області.

Протокол №3 від 10.01.2020 року.

В умовах відродження української держави навчальний заклад виступає могутнім фактором виховання студентів, як майбутніх громадян України, патріотів. Національно-патріотичне виховання сучасної молоді базується на національних традиціях українського народу, є ідейною силою національної свідомості. В умовах становлення української держави патріотичному вихованню належить пріоритетна роль.

Наша Україна - молода держава, перебуває на шляху радикальних політичних, соціальних та економічних перетворень, обравши шлях переходу від тоталітарних ідеологій до свободи й демократії, національного відродження цивілізованої, соціально зорієнтованої економіки, побудови нового громадянського суспільства.

Сьогодні важливо відтворити в українському суспільстві почуття істинного патріотизму як духовно-моральної та соціальної цінності, сформувати у молоді громадсько-активні соціально значущі якості, які вона зможе проявити в усіх видах діяльності, і перш за все пов'язаних із захистом інтересів своєї родини, рідного краю, народу та Батьківщини, реалізації особистого потенціалу на благо української держави.

У різні часи та епохи, в усіх цивілізованих державах сім'я, школа, суспільство ставили перед собою завдання - виховати громадянина, патріота своєї країни. Сучасне виховання, зокрема патріотичне, має здійснюватися в умовах національного виховання. Національно-патріотичне виховання - це формування гармонійної, розвиненої, високоосвіченої, соціально активної й національно свідомої людини, наділеної глибокою громадянською відповідальністю.

Національно-патріотичне виховання формує усвідомлення своєї причетності до історії, традицій, культури свого народу, любові до своєї Батьківщини, вболівання за долю свого народу, його майбутнє, в перекладі означає "батьківщина, вітчизна".

Слово "патріотизм" (від " patris ") - грецького походження національну свідомість певних відбитків. Національна свідомість - основа патріотичного виховання, це глибина усвідомлення своєї етнічної належності та своєрідності історичної долі, є невід'ємним атрибутом кожної нації. Вона свідчить про зрілість народу, як самочинного суб'єкта історичного процесу, є показником морального здоров'я, духовного та інтелектуального потенціалу особистості.

Як писав О. Довженко "Народ, що не знає своєї історії, є народ сліпців". І такий народ завжди будуть зневажати й поневолювати. Українська держава зможе розвиватися, лише знаючи своє минуле, і пам'ятати, що саме історична свідомість є вищою духовною цінністю будь-якої нації.
МЕТА ТА ЗАВДАННЯ НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНОГО
Мета національно-патріотичного виховання полягає у створенні методологічних засад для системної і цілеспрямованої діяльності органів державної влади і громадськості щодо виховання молодої людини - патріота України, готового самовіддано розбудовувати її як суверенну, демократичну, правову і соціальну державу, виявляти національну гідність, знати і цивілізовано відстоювати свої громадянські права та виконувати обов'язки,

сприяти громадянському миру і злагоді в суспільстві, бути конкурентоспроможним, успішно самореалізуватися в соціумі як громадянин, сім'янин, професіонал, носій української національної культури.

У сучасному житті приділяється багато уваги національній самосвідомості учнів, згуртовується колектив за допомогою колективних справ, участі у заходах зорієнтованих на патріотичне виховання, відродження культури, традицій, збереження мови, народу.

Відродження України неможливе без пробудження національної свідомості українського народу, насамперед молоді. Зарадити справі може створення такої системи освіти, яка виховувала б національно свідомих громадян України. Повага до своєї Вітчизни починається з рідного слова, літератури, історії рідного краю. На сучасному етапі важливого значення набуває формування почуття патріотизму, національної самосвідомості учнів, тому навчально-виховний процес у навчальному закладі необхідно вибудувати таким чином, щоб пробудити в дітях національні почуття, виховати в них повагу і любов до свого народу, до його віковічних моральних та духовних здобутків, а також самоповагу й гордість за свою Батьківщину, і на цій основі формувати суспільно значущі особистісні риси громадянина України і національну свідомість, духовність, трудову активність, морально-етичну, фізичну, екологічну і правову культуру. Національне виховання включає в себе кілька складових:

У формуванні національної свідомості не можна оминати проблеми мови та мовлення. Учні мають усвідомлювати, що без оволодіння державною мовою неможливо стати повноцінним громадянином своєї держави, патріотом України.

Національне виховання молоді передбачає широкі можливості для пізнання української історії, культури, традицій, звичаїв, мови, формування національної гідності.

Молодь - це майбутнє нації. Їм можна запропонувати діагностичну анкету, яка дозволить визначити рівень їх націальної свідомості.

Така чи подібна цій анкета дає змогу вчителю зрозуміти наскільки вдається досягти мети - сформувати гармонійно розвинену, освічену, соціально активну й національно свідому молоду людину, яка має почуття громадської відповідальності, є носієм кращих надбань національної культури, здатна до самовдосконалення.

Тільки систематичне національне виховання може подолати почуття національної меншовартості і сформувати людину-громадянина з національним складом мислення та природним почуттям гордості за те, що ти - українець. На основі правильно організованої виховної роботи формуються основні складові національної самосвідомості: любов до рідної землі і свого народу, патріотизм і готовність захищати українську державу, досконале володіння українською мовою, духовна культура, повага до батьків, культури та історії, традицій та звичаїв свого народу, працелюбність, бажання працювати задля розквіту української держави, культура міжособистісного спілкування, глибоке усвідомлення громадської відповідальності, сформовані почуття гордості за свою Батьківщину.
РОЗДІЛ ІІ. ВИХОВАННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГІДНОСТІ ТА ПАТРІОТИЗМУ 2.1. СУЧАСНІ ПІДХОДИ ДО ФОРМУВАННЯ ГРОМАДЯНСЬКОПАТРІОТИЧНОГО ВИХОВАННЯ ШКОЛЯРІВ
В умовах, коли Україна, з одного боку, перебуває на шляху радикальних політичних, соціальних та економічних перетворень, а з іншого - знаходиться у стані загрози її національної безпеки, національно - патріотичному вихованню належить пріоритетна роль.

На сучасному етапі розвитку українського суспільства проблема патріотичного виховання є надзвичайно актуальною, оскільки сучасні школярі забувають своє коріння, не знають історії. На сьогоднішній день ми маємо знецінення традиційних моральних цінностей, пропаганду жорстокості, насильства, невизначеність в оцінці подій історичного минулого українського народу. У контексті подальшої розбудови суспільства виникає потреба у формуванні активної, творчої особистості учня-патріота, від діяльності якого у майбутньому значною мірою залежатиме духовний розвиток і добробут Української держави.

"Серед виховних напрямів сьогодні найбільш актуальними виступають патріотичне, громадянське виховання... Тому нині, як ніколи, потрібні нові підходи і нові шляхи до виховання патріотизму як почуття і як базової якості особистості", - зазначено в Концепції національно-патріотичного виховання дітей та молоді.

Серед класиків педагогічної науки до проблем патріотичного виховання зверталися: Г. Ващенко, О. Духнович, А. Макаренко, О. Огієнко, С. Русова, Г. Сковорода, В. Сухомлинський, К. Ушинський, Я. Чепіга та інші видатні вчені й педагоги. У своїх працях вони висвітлювали актуальні для свого часу проблеми розвитку патріотичних почуттів як складової частини національної системи виховання, висували ідею виховання "свідомого" громадянина, патріота своєї Батьківщини.

В сучасних умовах національно - патріотичне виховання підростаючого покоління набуває особливої актуальності, тому що воно викликане формуванням почуття любові та відданості Батьківщині, національну гордість, служінню своєму народові, розуміння та співпереживання його історії й культури, прагнення утвердження у

світі як високорозвиненої, конкурентнозданної нації, суспільства і держави.

Патріотизм - соціально-історичне

явище, яке в різні історичні епохи має конкретні прояви. Cлово "патріотизм" ( від "partis" ) - грецького походження, в перекладі означає "батьківщина, вітчизна".

У червні 2015р. Міністерство освіти та науки України розробило Концепцію національно - патріотичного виховання дітей та молоді і методичні рекомендації щодо її впровадження у загальноосвітніх закладах, а 13 жовтня 2015р. вийшов Указ Президента України № 580/2015 "Про стратегію національно - патріотичного виховання дітей та молоді на 2016 - 2020 рр.. У цих документах звертається увага на те, що коли існує пряма загроза втрати Україною державної незалежності, виникає нагальна необхідність переосмислення зробленого і здійснення системних заходів, спрямованих на посилення патріотичного виховання дітей та молоді

Нині, як ніколи, потрібні нові підходи і шляхи до виховання патріотизму як почуття і як базової якості особистості. Це пов'язано з: інтеграційними процесами, що відбуваються в Україні; Євроцентричністю; пробудженням громадянської і громадської ініціативи, виникненням різних громадянських рухів; розповсюдженням волонтерської діяльності тощо.

У роботі, присвяченій патріотичному вихованню молоді О.Н. Ванєєв виділяє наступні види та форми молодіжної діяльності:

1)участь в різних молодіжних організаціях, органах студентського самоврядування і координаційних радах;

2)соціальні проекти молоді на громадських засадах; 3)волонтерські проекти.

За допомогою участі в соціальних проектах, молодь має можливість самореалізації, налагодження зв'язків і комунікацій, підвищення творчого потенціалу.

До сучасних методів належить метод проектів із використанням ІКТ. Його впровадження базується на певних етапах і виборі актуальної теми патріотичного спрямування. Останнім часом все більшу популярність набуває проект "З Україною в серці", до розробки якого можуть долучатися учні всіх вікових груп.

Дієвим методом впливу на формування національно - патріотичних якостей дітей та молоді є рефлексивно - експліцитний метод за І.Д. Бехом. Назва цього методу походить від слів рефлексія (від лат. reqlexio - вигин, відображення) - мислення яке спрямоване на самоаналіз та експліцитний ( від. лат. explicitus - розгорнутий) - явний, чіткий.

Сутність рефлексивно - експліцитного методу полягає в тому, щоб через атмосферу довіри педагога до вихованця, упевненості в наявності у молоді основ самоповаги, їхньому орієнтуванню на добро спонукати юнаків і дівчат до ґрунтовного усвідомлення свого внутрішнього світу ( емоцій, почуттів, мотивів, цінностей, потреб, інтересів, бажань, прагнень, ідеалів). Даний метод має такі етапи: пізнавальний (когнітивний), емоційно - ціннісний (мотиваційний), етап "Я - виклик" (до дії), вчинково - діяльнісний етап.

Пізнавальний етап - це способи вияву, все що пізнала дитина через знання і навколишній світ. Дитина може цілком розуміти моральні поняття, однак не захотіти їх виявити.

Емоційно - ціннісний етап передбачає процес занурення виховання у свої душевні глибини, їх осмислення і перебудова, що здійснюється під керівництвом педагога, який активізує рефлексивне мислення дітей та сприяє винесенню його результатів на зовні.

Вчинково - діяльнісний - це етап створення умов для дій, вчинків, визначення завдань, доручень.

Застосування рефлексивно - імпліцитного методу може посилити виховну ефективність більшості форм та методів становлення патріотизму особистості.

У національно-патріотичному вихованні доцільно використовувати і інші ефективні методи: ситуаційно - рольові ігри; мозкові атаки; аналіз моральних дилем; ситуація успіху; відкритої трибуни; самостійного пошуку істини; кластерний та ін.

Отже, розвиток національно-патріотичного виховання - це планомірна виховна діяльність, у ході якої дитина поступово усвідомлює свою приналежність до родини, колективу, класу, школи, народу.

Патріотичне виховання - це суспільна діяльність, яка формує ставлення людини до себе, до свого народу й Батьківщини. Це ставлення виявляється у відповідних почуттях, переконаннях, ідеях.

Нові акценти національно-патріотичного виховання можна звести до наступного:

2.2. ВИХОВАННЯ ПАТРІОТИЗМУ

Патріотизм (від грецького "патріс") - це любов до Батьківщини, відданість Вітчизні, народу. Але в умовах українських реалій, коли багато речей викликають у суспільстві негативне ставлення, виховувати справжніх патріотів дуже складно. Чи є сьогодні альтернатива патріотизму? Мабуть, ні. І якщо в суспільстві буде панувати нігілізм, нехтування долею рідної країни, це призведе до бездержавності і ще гіршого життя...

Для педагогічного колективу нашої школи патріотичний напрямок роботи був і залишається пріоритетним. Формування громадянина - патріота України, підготовленого до життя, з високою національною свідомістю, виховання громадян, які здатні побудувати громадянське суспільство, в основу якого були б закладені та постійно втілювалися демократія, толерантність та повага до прав в класі, школі, місті, країні все мене стосується все залежить від мене.

Патріотизм у сучасному розумінні - це відчуття того, що набуває сьогодні особливого значення. Головною запорукою процвітання держави є національно-патріотичне виховання молоді, частина якої щороку поповнює лави державних службовців. Адже саме вони вносять свої корективи в закони, суспільне життя, етико-моральні засади. Щоб ці реформи не призводили до краху, національно-патріотичне виховання повинно супроводжувати молодь впродовж всього їхнього шкільного й студентського життя. Можна багато говорити про виховання молоді, як абстрактної маси, але ті пафосні розмови ні до чого не призведуть. Під словом "молодь" ми повинні вбачати своїх дітей, методику виховання молоді ототожнювати з вихованням власних. Якими б ми хотіли бачити своїх дітей? Чесними; вихованими; добрими; людьми, які поважають старше покоління. Ці якості можна об'єднати в етично-моральну групу, без якої жодне суспільство не існує. Для того щоб виховати ці якості, в Україні в загальноосвітніх закладах викладаються уроки етики, на яких вчителі намагаються привити дітям гуманне ставлення до оточуючих, закласти основи моралі.

Патріотами своєї держави; свідомими громадянами; людьми, які пам'ятають своє коріння й шанують пам'ять предків; громадянами, які готові в будь який момент віддати своє життя за Батьківщину. Ці якості можна об'єднати в національно-патріотичну групу.

Модель патріота

Виховання у молодого покоління почуття патріотизму, відданості справі зміцнення державності, активної громадянської позиції нині визнані проблемами загальнодержавного масштабу.

Патріотизм покликаний дати новий імпульс духовному оздоровленню народу, формуванню в Україні громадянського суспільства, яке передбачає трансформацію громадянської свідомості, моральної, правової культури особистості, розквіту національної самосвідомості і ґрунтується на визнанні пріоритету прав людини. Суспільства, яке функціонує на засадах гуманізму, свободи, верховенства закону, соціальної справедливості, гарантує умови для зростання добробуту народу. Суспільства, яке є єдиним дієвим механізмом розбудови не олігархічної, а народної демократії, правової України, виступає, з одного боку, джерелом опозиції державній владі, а з іншого - взаємодоповнює її, реалізуючи свої розвивальну і контролюючу функції.

Виходячи з цього, патріотизм на даний час є нагальною потребою і , якій необхідно, щоб усі діти стали національно свідомими громадянами - патріотами, здатними забезпечити країні гідне місце в цивілізованому світі, і особистості, яка своєю діяльнісною любов'ю до Батьківщини прагне досягти взаємності з метою створення умов для вільного саморозвитку і збереження індивідуальності; і суспільства, яке зацікавлене в тому, щоб саморозвиток особистості, становлення її патріотичної самосвідомості здійснювався на моральній основі.

Актуальність патріотичного виховання зумовлюється водночас процесом становлення України як єдиної політичної нації. В умовах поліетнічної держави, воно покликане сприяти цілісності, соборності України, що є серцевиною української національної ідеї. При цьому важливо, щоб об'єднання різних етносів і регіонів України задля національного відродження, розбудови й вдосконалення суверенної правової держави і громадянського суспільства здійснювалось саме на базі демократичних цінностей, які в свою чергу мають лежати в основі патріотичного виховання.

На сьогодні головною метою школи є формування й розвиток всебічно розвинутої, свідомої особистості з чіткою життєвою позиціє, готової зробити гідний вибір свого майбутнього. Сучасний навчальний заклад переживає складний період, коли здійснюється перехід до особистості та неповторності кожного учня. В основу виховання і навчання, в центр їх оновлених парадигм слід поставити дитину, її гармонійний розвиток.

Суспільство чекає якісно нового рівня функціонування освітньо-виховної системи від загальноосвітньої школи, інших нвачально-виховних закладів усіх типів. Навчальний заклад, який поважає власну гідність учня, його запити та інтереси, надає всі умови для самореалізації та розвитку. В основу виховної роботи слід покласти ідею виховання та формування творчої особистості учня.

Один із пріоритетних напрямів у виховній роботі є:

 виховання учнів на засадах патріотизму та громадянської свідомості.

При плануванні виховної роботи зі школярами слід враховувати особливості віку.

Формування патріотичних якостей молодших школярів відбувається у взаємодії школи та сім'ї. Визначено три групи патріотичних якостей, які тісно пов'язані в структурі особистості:

1) якості , що характеризують ціннісне ставлення особистості до сім'ї;

2) якості, що визначають моральне ставлення до людей, толерантне ставлення до інших культур і націй;

3) якості, що характеризують ставлення до своєї країні, рідного краю. Визначено педагогічні умови формування патріотичних якостей молодших школярів у взаємодії школи і сім'ї, які реалізуються через цілісний навчальновиховний процес початкової школи в трьох напрямах:

1) використання елементів патріотичного виховання у навчальній діяльності; 2) налагодження спільної діяльності педагогів і батьків у формуванні патріотичних якостей молодших школярів. Запропоновано методику діагностування рівнів сформованості патріотичних якостей дітей молодшого шкільного віку; методичне забезпечення патріотичного виховання молодших школярів у взаємодії сім'ї і школи.

Основний напрям реалізації принципів виховання - це психологічний - він полягає в формуванні в школярів високої психологічної стійкість, готовності до виконання складних та відповідальних завдань за будьяких умов обстановки, формування найважливіших психологічних якостей, необхідні успішної життя і правоохоронної діяльності у суспільстві. Воно включає вивчення та прогнозування соціально-психологічних процесів у шкільництві, профілактику негативних явищ та запобігання проявам девіантної поведінки, зняття психологічної напруженості, подолання стресу.

Найефективніший метод виховання дітей - це щира розмова, проникнення у його внутрішній світ, інтерес та почуття поваги до його особистості, сприйняття його критики. Діти надзвичайно чутливі до несправедливості та недовіри з боку педагога. Тому від особистості педагога, від багатства його внутрішнього світу, від знання ним психології залежить ефективність усієї виховної роботи. Гаслом виховної роботи повинне стати висловлювання Ж.-Ж.

Руссо "у серце увійде лише те, що йде від серця".
РОЗДІЛ ІІІ. РОЛЬ СТРУКТУРНИХ ПІДРОЗДІЛІВ ШКОЛИ У ВИХОВАННІ ГРОМАДЯНИНА-ПАТРІОТА 3.1.РОЛЬ УЧНІВСЬКОГО САМОВРЯДУВАННЯ В ОРГАНІЗАЦІЇ Якщо буде світло в душі, буде краса в людини, Якщо є краса в людини, буде гармонія в домі, Якщо є гармонія в домі, буде порядок у нації, Якщо є порядок у нації, буде мир у світі.
Сучасне виховання базується на системі цінностей, які через культуру, традиції, філософію вказують на вектор виховних зусиль, формують виховний ідеал. Існують цінності життя, пов`язані з вихованням справжнього громадянина, - вірність, піклування про дітей, батьків і старших у сім`ї, взаємодопомога та любов, культура праці, дотримання народних звичаїв та традицій, пам'ять про пращурів, гостинність.

Для досягнення мети патріотичного та громадянського виховання суттєву роль відіграють позакласні виховні заходи. Вони сприяють поглибленню знань учнів з історії та культури українського народу, його традицій, формуванню патріотичних поглядів, переконань і почуттів, відповідної та відповідальної поведінки. Реформи торкаються діяльності як педагогів, так і учнів. Останні набагато активніше залучаються до участі в житті суспільства через учнівські органи самоврядування. Форми такої роботи не є новими, але зараз вони відіграють помітну роль у педагогічному процесі.

Учнівське самоврядування - це один із шляхів практичної підготовки свідомих громадян, патріотів своєї країни. Участь у таких засіданнях сприяє розвитку соціальної активності, поглибленню патріотичних почуттів, відповідальності за власну долю та долю однолітків, вчить їх відстоювати свої права, поважати закони, бути небайдужими до проблем окремої людини, громади та держави. Тому важливим є залучення школярів до діяльності в учнівському самоврядуванні.

Учнівське самоврядування - це передусім входження дитини до світу діяльності та спілкування з іншими, формування системи цінностей, яка визначає їхнє ставлення до навколишньої діяльності.

Учнівське самоврядування надає можливість дітям і молоді практикуватися щодо входження в соціальне середовище, беручи участь у реалізації соціально важливих проектів і програм. Сьогоднішній учень набуває певного життєвого, соціального досвіду, формує свої організаторські вміння, креативні якості і, що найголовніше, усвідомлює важливість цієї справи.

Тому в школі, якщо ми хочемо бачити її сучасною, неможливо обходитися без залучення учнів до участі в управлінні шкільним життям через їхню роботу в органах учнівського самоврядування. Учнівське самоврядування

нашого закладу забезпечує комплексний виховний вплив на учнів шляхом залучення усвідомленої та систематичної участі у вирішенні важливих питань життя класу та закладу.

І, нарешті, учнівське самоврядування є організацією, що складається з учнів, створена учнями й існує для учнів.

Головне завдання організації учнівського самоврядування полягає в тому, щоб через розвиток соціальної активності учнів виховати в них почуття власної гідності, дати їм можливість реалізувати себе. Саме тому, в нашому закладі діє система органів самоврядування як структурна одиниця виховної роботи. Кожен учень 5-11 класів є членом учнівського самоврядування.

Основною структурною ланкою є первинний колектив - команда, що утворюється на основі класного колективу. Кожен його член має доручення, постійні або тимчасові. Роботою команд керує учнівська рада, яку очолює голова учнівської ради. Учнівська рада виконує функції виконавчого, частково законодавчого та ініціативного органу учнівського самоврядування закладу.

Протягом навчального року проводяться засідання учнівського самоврядування, на яких вирішуються нагальні питання життєдіяльності організації. Прес-центрами класів випускається кожного місяця шкільна газета "Голос школи" різноманітної тематики, організовуються виставки малюнків, плакатів та колажів, персональні виставки творчих робіт

.

З метою стимулювання творчої та соціальної активності, ініціативи молоді у сфері життєдіяльності, міжособистісних взаємин, навчання учасників стратегії ефективної комунікації в закладі працює "Школа лідера". Основними формами навчання є диспут, гра, аукціон ідей, мозковий штурм.

Функціонує у нашому закладі і загон волонтерів. Склад загону не є постійним. Кожен учень школи, працівник закладу, батьки можуть будь-якої хвилини долучитися до активної діяльності та внести свою посильну допомогу. Гасло загону: "Доброта. Щедрість. Альтруїзм". Під опікою загону знаходяться ветерани педагогічної праці, учасники АТО, діти війни. За постійної підтримки педагогічного колективу, батьківського комітету члени загону проводять акції із канцелярських товарів, одягу та взуття для дітей з неблагополучних сімй та сиріт; пишуть листи, роблять обереги та малюнки, які передають бійцям у зону АТО; відвідують вдома ветеранів педагогічної праці, вітають їх власноруч виготовленими листівками з державними святами; організовують суботники, патріотичні акції; займаються упорядкуванням братських могил на території закладу; проводять благодійні ярмарки, свята; ведуть пошуково-краєзнавчу роботу у рамках музейної педагогіки. Волонтери загону мають невеликий, але цінний багаж, який сприяє набуттю дітьми життєвого досвіду та отриманню морального задоволення.

У процесі такої різноманітної діяльності, виконання доручень учні проходять першу школу громадянства, набувають навичок суспільної діяльності, на власному досвіді осягають складне мистецтво управління шкільними справами, а все це забезпечує постійний рух уперед для досягнення найкращих результатів, корисних, як для суспільства, так і країни разом у формуванні громадянина-патріота.

Сподіваємося, що зусилля педагогічного колективу не минуть даремно, віримо, що наші учні й випускники зможуть із гордістю сказати іншим, а головне собі: "Я - громадянин України! І цим пишаюся!".

3.2.РОЛЬ КЛАСНОГО КЕРІВНИКА В НАЦІОНАЛЬНО -
Провідна роль у організації патріотичного виховання учнів належить класному керівнику.

Ефективність патріотичного виховання в системі виховної роботи класного колективу значною мірою залежить від спрямованості виховного процесу, методів і форм його організації.

Звертаємо увагу на те, що характер ціннісного ставлення особистості до суспільства та держави змінюється з віком. Тому класному керівникові слід ураховувати вікові особливості учнів.

У молодшому шкільному віці важливо формувати здатність дитини пізнавати себе як члена сім'ї, родини, дитячого угрупування; як учня, жителя міста чи села; виховувати у неї любов до рідного дому, школи, вулиці, своєї країни, її природи, рідного слова, побуту, традицій.

Основними формами патріотичного виховання школярів є:

* інформаційно-масові: дискусії, диспути, конференції, інтелектуальні аукціони, ринги, вікторини, вечори, подорожі до джерел рідної культури, історії держави і права, створення книг, альманахів тощо;

Одна з найскладніших і найгостріших проблем, над якими треба працювати і в теоретичному і в практичному планах - це проблема виховання моральних цінностей засобами слова, адже слово вчителя, як інструмент впливу на душу вихованця, нічим не замінити.

Справжня суть виховної роботи полягає не у наших розмовах з дитиною, не безпосередньому впливові на дитину, а в організації життя дитини.

Але практика доводить, що найбільш результативним формування патріотичної особистості школяра буде за умови застосування у навчальновиховному процесі інноваційних педагогічних технологій:

цілеспрямованого, систематичного й послідовного впровадження в практику оригінальних, новаторських способів, прийомів педагогічних дій і засобів, що

охоплюють цілісний навчально-виховний процес, а саме: інтерактивних уроків, факультативних курсів, позакласних заходів, екскурсій, соціального проектування, пошуково-дослідницької діяльності, музейної справи, учнівського самоврядування, експериментальної роботи тощо.

Ви зі мною погодитись, що ми можемо вихованцям кожного дня розповідати про національну свідомість, читати довжелезні лекції, але не досягти поставленої мети. Ні для кого не секрет, що активні методи працюють краще, ніж слова.

Тому в організації національно-патріотичного виховання школярів пріоритетну роль доцільно відводити активним методам, застосування яких ґрунтується на демократичному стилі взаємодії, сприяє формуванню критичного мислення, ініціативи й творчості.

До таких методів відносять соціально-проектна діяльність, ситуаційнорольові ігри, метод відкритої трибуни, соціально-психологічні тренінги, інтелектуальні аукціони, ігри-драматизації, створення проблемних ситуацій та ситуацій успіху, аналіз конфліктів і моделей стилів поведінки тощо.

З метою організації патріотичного виховання учнівської молоді у школі слід проводити заходи:

- екскурсії до музеїв військових частин, установ, підприємств, вищих навчальних закладів, зустрічі з ветеранами війни, праці та військової служби;

- лекції, бесіди ("Я - громадянин-патріот незалежної держави України", "Пам'яті вдячні нащадки", "Моя рідна Україна", "Знати і поважати Герб своєї

Вітчизни, Прапор, Гімн", "Наша Вітчизна - Україна", "Державна символіка Батьківщини", "Твої права та обов'язки", "Патріотизм-нагальна потреба

України", "Моя земля - земля моїх предків", "Україно, матінко моя",

"Символи України", "І синє небо, і жовте колосся", "Народні символи" тощо);

- конкурс "Я - маленька україночка", "Козацькому роду нема переводу";

- семінари, "круглі столи", конференції ("У пам'яті світ врятований", "Люблю я свій народ - ціную його звичаї", "Що значить бути патріотом?",

"Ми - європейці: реальність і перспективи");

- години спілкування "Кольори, що дають надію", "Виховання поваги до державної символіки - важливий елемент виховання патріотизму", "Ми всі - українці, єдина сім'я" Я - громадянин і патріот держави", "Я - українець!", "Можна все на світі вибирати сину, вибрати не можна тільки Батьківщину!").

Також можна організовувати :

- марафон ерудитів "Моя держава - Україна";

- віртуальні мандрівки "Я живу в Україні", "Визначні куточки України";

- загальношкільні акції "Лінійка у вишиванках";

- патріотичні флеш-моби "За єдину Україну!", "Вибрати не можна тільки

Батьківщину", "Діти за мир у всьому світі!", "Сила дружби", "Живий ланцюг";

Крім того, доцільно:

- налагоджувати співпрацю з органами виконавчої влади, громадськими організаціями, закладами культури й освіти щодо героїко-патріотичного виховання учнівської молоді, пропаганди кращих здобутків українського суспільства, виховання почуття гордості громадян за свою Батьківщину;

- сприяти створенню та діяльності військово-патріотичних об'єднань, гуртків за інтересами, молодіжних та дитячих центрів творчості, фізкультурноспортивних і туристських гурткі.

Ефективним засобом розвитку національної свідомості є народознавчий музей, тому що в ньому можна доторкнутись до історії рідного краю, Батьківщини на яву. Музей - це не кімната, набита різними речами, це місточок між минулим та теперішнім.

Для того, щоб дізнатися, які ж форми роботи слід обирати для виховання національної свідомості, необхідно урахувати психологічні аспекти національно-патріотичного виховання учнівської молоді. Але за один день патріота виховати не можна. Цей процес довготривалий і системний. Тому і початок закладання паростків патріотизму потрібно починати ще в дошкільному віці, в родині, як головному осередку виховання особистості дитини.

Запропоновані виховні справи мають стати поштовхом до подальшої роботи з об'єднання учнів, педагогів, батьків довкола спільної цінності - територіальної цілісності держави, згуртованості суспільства, розв'язання проблем шляхом діалогу, пошуку загальнонаціонального консенсусу.

Виховання патріотизму починається із свідомого, відповідального, патріотичного ставлення до рідного класу, рідної школи. І його виховання повинно починатися з першого класу: спочатку - це посвята в козачата, а згодом - активна участь у шкільному житті.

Система роботи класного керівника з національно-патріотичного виховання

Формування гармонійної особистості учня загальноосвітньої школи є провідною проблемою української психолого-педагогічної науки. В сучасних умовах пріоритетну роль відіграє саме розвиток патріотичної особистості, а також громадянське, національне, військово-патріотичне виховання.

Інтеграційні процеси, що відбуваються в Україні, європоцентричність, пробудження громадянської і громадської ініціативи, виникнення різних громадських рухів, розповсюдження волонтерської діяльності, які накладаються на технологічну і комунікативну глобалізацію, міграційні зміни всередині суспільства, ідентифікаційні і реідентифікаційні процеси в особистісному розвитку кожного українця, відбуваються на тлі сплеску інтересу і прояву патріотичних почуттів і нових ставлень до історії, культури, релігії, традицій і звичаїв українського народу. Тому нині, як ніколи, потрібні нові підходи і нові шляхи до виховання патріотизму як почуття і як базової якості особистості.

Основними завданнями соціально-психологічної служби закладу з національно-патріотичного виховання є:

1. Формування громадянина-патріота України, підготовленого до життя, з високою національною свідомістю. Саме в патріотичних почуттях відбивається ставлення особистості до себе, людей, Батьківщини, її минулого, майбутнього та сьогодення. Патріотизм у сучасному розумінні - це відчуття того, що в моєму класі, школі, районі, місті, країні все мене стосується, все залежить від мене.

2. Залучення молоді до вивчення явищ соціального життя, формування власного відношення до них.

3. Створення умов для гармонійного та всебічного розвитку особистості учнів.

4. Розширення кругозору учнів стосовно поняття патріотизму.

5. Формування патріотичної самосвідомості, ототожнення себе з громадянином України.

Любов до Батьківщини є однією з визначальних рис кожного справжнього громадянина. Будучи якістю синтетичною, "патріотизм включає в себе емоційно-моральне і дієве ставлення до себе та інших людей, до рідної природи, до своєї нації, до матеріальних та духовних надбань суспільства". У процесі організації патріотичного виховання соціальнопсихологічна служба закладу дотримується таких принципів: - національної спрямованості - передбачає формування національної самосвідомості, виховання любові до рідної землі, свого народу, шанобливе ставлення до його культури; - гуманізації виховного процесу - вихователь

зосереджує увагу на дитині як вищій цінності, враховує її вікові та індивідуальні особливості й можливості, не форсує її розвитку, спонукає до самостійності, задовольняє базові потреби дитини, виробляє індивідуальну програму її розвитку, стимулює свідоме ставлення до своєї поведінки, діяльності, патріотичних цінностей; - самоактивності і саморегуляції - сприяє розвитку у вихованця суб'єктних характеристик; формує здатність до критичності й самокритичності, до прийняття самостійних рішень; поступово виробляє громадянську позицію особистості, почуття відповідальності за її реалізацію в діях та вчинках; - культуровідповідності - передбачає єдність патріотичного виховання з історією та культурою народу, його мовою, народними традиціями та звичаями, які забезпечують духовну єдність, наступність і спадкоємність поколінь; - полікультурності - інтегрованість української культури у європейський та світовий простір, створення для цього необхідних передумов: формування у дітей та учнівської молоді відкритості, толерантного ставлення до культури, мистецтва, вірування інших народів; здатності диференціювати спільне і відмінне в різних культурах, сприймати українську культуру як невід'ємну складову культури загальнолюдської; - соціальної відповідності - обумовлює необхідність узгодженості змісту і методів патріотичного виховання реальній соціальній ситуації, в якій організовується виховний процес .

На сучасному етапі національно-духовного відродження України все більшої гостроти набуває проблема формування у школярів патріотизму у взаємодії сім'ї і школи. Причиною багатьох кризових явищ притаманних українському соціуму є криза патріотичної свідомості молоді, яка потребує нагального вирішення. Успішне виховання патріотичних якостей у дітей неможливе без участі сім'ї як у вихованні власних дітей, так і в демократичних процесах, які відбуваються в Україні. Вивчення сучасної української сім'ї в онтогенезі показало, що створення необхідних педагогічних умов виховання патріотизму у дітей молодшого підліткового віку, в основному, залежить від ставлення родини до України і тих процесів, які в ній відбуваються, визначення власної громадянської активності, політичних поглядів, зорієнтованості на демократичні і моральні цінності.

Розглядаючи патріотичні почуття, спираємося на твердження психолога П.Якобсона, що розвиток почуттів відбувається в процесі спеціального впливу на емоціональну сферу людини. У патріотичних почуттях відбивається ставлення особистості до своєї держави, її минулого, майбутнього та сьогодення.

Для того, щоб почати роботу спрямовану на формування патріотичних почуттів, спочатку необхідно дослідити рівень сформованості почуття патріотизму у школярів шляхом анкетування. За результатами дослідження визначаються проблемні зони, над якими і потрібно працювати соціальнопсихологічній службі закладу. Основними методами формування почуття патріотизму в учнів будуть ігри-квести, тренінги, показ відеоматеріалів на тематику патріотизму та бесіди.

Таким чином, робота соціально-психологічної служби закладу спрямована на формування ідентичності учнів як громадян України, почуття гордості за свою країну, почуття власної гідності та значущості. Формування власного ставлення учнів до тих чи інших подій, що відбуваються в країні чи поза її межами. Розвиток почуття відповідальності за власні вчинки, шанобливого ставлення до батьків, вчителів, та дорослих взагалі. Формування прагнення до самовдосконалення, покращення свого життя, турботи про майбутнє своєї країни.

3.4. РОЛЬ СІМ'Ї У НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНОМУ
Важлива роль у формуванні патріотизму належить сім'ї. Батьки є першими вихователями дитини. Із сім'ї для дитини починається Батьківщина.

Сім'я в доступних формах дбає про гармонійний розвиток дитини, опікується її розумовим, моральним, естетичним і фізичним вихованням. Метою родинного виховання загалом є формування всебічно і гармонійно розвиненої особистості, вироблення в неї таких якостей, які допомагатимуть гідно долати життєві труднощі та перешкоди.

Національно-патріотичне виховання дітей у родині - складний і суперечливий процес, на впливають різні

чинники: матеріальноекономічна забезпеченість, соціальний стан та рівень освіти батьків, місце проживання (місто, село), звичаї і традиції в родині, кількість членів родини, ставлення до дітей тощо. Метою національно-патріотичного виховання, як складника виховання у родині, є виховання любові до землі, де народилась і виросла людина, до рідного краю, міста (села), вулиці, тобто до батьківщини; гордості за здобутки свого народу, своєї родини, а також гордості за минуле і сьогодення своїх співвітчизників; прагнення захищати інтереси родини та Батьківщини. У певному розумінні родина - це і є Батьківщина. Тому любов до своєї родини, матері, батька, родичів, дотримання духовно-культурних традицій, які вони сформували, - це ніщо інше, як вияв патріотизму, саме того його складника, що формується у родинних стосунках. У цьому розумінні взаємини у родині є для дитини ідеалом. Тут народжуються патріотичні почуття, виховується повага до батьків і свогородоводу, до родинних традицій, любов до Батьківщини і до рідної землі.

Виховувати в родині дітей патріотами означає: підтримувати, розвивати й скеровувати їхні прагнення набуття й використання на практиці знань з іс рідного краю, історії України і 'її народу; готувати виконання свого громадянського обов'язку щодо зал Батьківщини. Джерелом національнопатріотичного ховання є культ рідного слова батька й матері, колискова пісня, рідна оселя, садиба, Батьківщина, героїчне ми народу, конкретні вчинки особистості, спрямовані на матеріальне й культурне збагачення народу. Досвід переконує: що діти, якщо з ними проводять у родині цілеспрямовану роботу, успадковують славу своїх батьків, дідів, прадідів, славу народу.

"Нащо клад - коли у сім'ї лад", - кажуть у народі. І в цьому вислові закладено глибокий педагогічний зміст. Особливу роль у національнопатріотичному вихованні у сім'ї відіграє загальний мікроклімат, настрій, уклад, спрямованість тощо.

Родина є благодатним середовищем для виховання національно-патріотичної свідомості, почуттів і переконань у дітей. Це обумовлено, по-перше , тим, що вона є своєрідним мікроколективом, що ґрунтується на довірливих взаємин між чоловіком та дружиною, батьками й дітьми, на емоційному переживанні різних життєвих подій. Починаючи з перших років життя дитини, родина має великі потенційні можливості соціального впливу на її свідомість та почуттєву сферу. Можливості ці криються у спільності запитів, інтересів членів родини, у їхній взаємозалежності, відповідальності, допомозі, в найглибших почуттях подружньої та батьківської любові. По-друге , у родинному середовищі втіленням національно-патріотичних почуттів для дитини є батьки, бабусі й дідусі. З ними у дітей пов'язуються поняття про свій будинок, рідні місця, свій край, свою Батьківщину. По-третє , процес внутрішньородинного спілкуванняміж різними поколіннями є неперервним. Це спілкування є не лише звичайним обміном інформацією, а й передбачею дітям та онукам духовного досвіду й героїки минулого, формуванням патріотичної свідомості, почуттів і переконань, поведінки.

Завданням закладів освіти є залучення батьків до активної участі в освітньому процесі, долучення до організації та проведення виховних соціально значущих заходів. Батьки мають стати не тільки гостями на заходах, не лише спостерігачами за успіхами їхніх дітей, вони мають безпосередньо впливати на формування дітей власним досвідом та прикладом. Зусилля педагогів мають бути спрямовані на підтримку ініціативи батьківської громади, взаємодію у розробленні та виконанні сумісних рішень щодо національно-патріотичного виховання дітей.
ПОРАДИ БАТЬКАМ
Дехто з батьків вважає, що про Батьківщину говорити з дошкільниками зайве або ще зарано. Однак цінність сімейних бесід і розмов саме в тому, що відбуваються вони найчастіше у безпосередній і довірливій атмосфері. І тоді розумне і влучне слово батька або матері, дідуся чи бабусі про Батьківщину глибоко входить у свідомість та серце малюків. Способи вирішення виховних завдань у родині дуже різноманітні: це батьківський авторитет, домашній побут, духовний і моральний клімат родини, праця, навчання, звичаї і традиції; суспільна думка, преса, радіо, телебачення, література, заняття спортом, свята тощо.

Доцільно започаткувати сімейну традицію щорічного святкування загальнонаціонального свята - Дня Незалежності України: побувати на святкових заходах, що проводять у рідному місті, за можливості брати в них участь, переглянути запис військового параду чи святкового концерту. Адже всі заходи спрямовані на патріотичне виховання. Традиційний їх перегляд сприятиме формуванню патріотичних почуттів молодого покоління. Бажано, щоб державні свята, події, історичні дати, як і родинні, не залишали байдужим жодного з її членів - від найстаршого до наймолодшого.

Розповіді й бесіди-спогади про патріотичні справи батьків, розмірковування над минулим своєї Батьківщиниє водночас і уроками мужності для дітей, і передачею естафети від покоління до покоління. У такі хвилини діти почуваються єдиним цілим, невіддільним від героїчного минулого своїх предків.

Подорожуючи дорогами нашої країни, батьки й ді- безпосередньо знайомляться з Батьківщиною, її культур минулим і сьогоденням, відвідують меморіальні комплекс які своєю емоційною силою впливу пробуджують у серг дітей скорботу про полеглих, любов і повагу до людей, вибороли для них свободу і незалежність. За правильної позиції батьків такі подорожі можуть відіграти неоціненну роль у патріотичному вихованні дітей.

Прагніть, щоб за допомогою літератури і мистецтва дитина якомога раніше перейнялася долею героїчних люд: Після прочитання патріотичної літератури, розгляду репродукцій, фільмів, прослуховування музики, пісень, перегляду танців, вистав патріотичної тематики діти не залишать байдужими.

Дошкільний вік - це вік "чомусиків". Десятки запитань - найнесподіваніших і найрізноманітніших. І відразу ж свої міркування і висновки: правильні, неточні або помилкові. Тому батьки завжди мають бути готові відповісти, навести приклади й докази, щоб переконати дітей в істинності чи хибності їхніх суджень. Важливо, щоб у родині усвідомлювали позитивний і негативний впливи літератури, мистецтва, засобів інформації на патріотичне виховання дітей.

Сімейні традиції, звичаї, обряди, свята є водночас важливими засобами зміцнення родинних зв'язків та національно-патріотичної свідомості різних поколінь. Так, родинні традиції є своєрідним засобом захищеності кожного члена родини, позитивного сприймання світу, створення неповторних дитячих спогадів, власного самоствердження у суспільстві.

Саме у родинному середовищі дитина дізнається вперше про народні символи. Народними символами українців є батьківська хата, хліб, вишитий рушник, материнська пісня, верба і калина, сорочка, хрещатий барвінок, писанка і лелека. Всі вони наші давні обереги. Родина плекає любов та повагу до них.

Якщо за сімейним обіднім столом дитині показувати приклад бережного ставлення до хліба, то, безумовно, дитина і в дитячому садку, а потім у школі, в дорослому житті з повагою ставитиметься як до самого хліба, так і до людей, які його виростили, і до землі, на якій він виріс, до свого краю, народу.

Батьки формують у своїх дітей шанобливе ставлення державних символів:

Гімну, Прапора, Герба України.

Щоб виховати патріотичні почуття у дітей, по но самим ними володіти. Тому значну роль у родин: національно-патріотичному вихованні відіграє рівень патріотичних почуттів батьків. Виховання прикладом передбачає створення взірця для наслідування з метою оптимізації виховного процесу. Діти копіюють усе підряд: і позитивне й негативне. Це зобов'язує батьків бути відповідальними: обережними у своїх діях. Чесність, правдивість, працьовитість, щедрість, скромність, совісність, розсудливість це позитивні взірці для наслідування. Якщо батьки працюють на виробництві чи в іншій сфері діяльності, рядними людьми, позбавленими шкідливих звичок, то мають високу репутацію. Тому вони мають моральне п; вимагати від своїх дітей підтримувати свою честь, гід: репутацію своєї сім'ї у навчанні, у повсякденній поведінці. Завдання батьків полягає в тому, щоб показати позитивний приклад, з якого дитина могла б переймати найкращі риси. Це забезпечить неперервність традицій від покоління до коління.

Розширюйте коло спілкування, обмінюйтеся досв1 із представниками інших сімей та родин, пізнавайте духовну спадщину та поширюйте свою. Дитина обов'язково має поступово, на практиці реального спілкування знаходити спільне та відмінне між собою та іншими людьми, кування дітей і дорослих із представниками людей інших країн, національних традицій, релігійних переконань, політичних поглядів, укладів життя та культури розвивав вміння поводитися природно, тактовно та гідно.

Для національно-патріотичного виховання дітей у родині використовуйте такі форми взаємодії з дітьми: власні бесіди-спогади; подорожі рідною країною; створюйте сімейні літописи; залучайте дітей до трудових справ;

використовуйте твори літератури і мистецтва; беріть участь у масових заходах з нагоди національних і державних свят; долучайтеся до співпраці з ДНЗ, суспільними організаціями тощо. Якщо у родині виховують кількох дітей різного віку, то обирайте форми та методи національно-патріотичного виховання, враховуючи індивідуальні вікові, статеві, психологічні та інші особливості кожної дитини.

РОЗДІЛ IV. РЕАЛІЗАЦІЯ НАЦОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНОГО ВИХОВАННЯ
4.1. ПРАКТИЧНЕ ВПРОВАДЖЕННЯ НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНОГО ВИХОВАННЯ УЧНІВ

Сьогодні ми розглядаємо стратегію виховання як багатокомпонентну та багатовекторну систему, яка є основою формування особистості школяра та значною мірою впливає на розвиток України в цілому. Саме країна та її громадяни стають безпосередніми учасниками процесів, які мають надзвичайно велике значення для подальшого визначення власної долі, долі своєї держави, подальших глобальних змін на планеті.

Виконуючи завдання і реалізуючи основні принципи виховної роботи, педагогічний колектив школи орієнтується на нормативно-правову базу з питань виховної роботи, а саме Закони України "Про освіту", "Про загальну середню освіту", "Про охорону дитинства", "Концепцію виховання дітей та молоді", "Концепцію громадянського виховання", "Національну доктрину розвитку освіти", "Конвенцію про права дитини", "Декларацію прав дитини", "Основні орієнтири виховання учнів 1-11 класів загальноосвітніх навчальних закладів України" та нормативно-правові акти, документи Міністерства освіти і науки України.

Для їх реалізації у школі був розроблений план виховної роботи навчального закладу та плани виховної роботи класних керівників. Ці плани охоплюють всі напрямки виховання: патріотичне, правове, моральне, художньо-естетичне, трудове, фізичне, екологічне, превентивне та включають в себе календарні, традиційні шкільні свята, заходи, конкурси.

Колектив школи керувався головним завданням - виховати морально здорову, духовно багату, різнобічно розвинуту людину, яка поважає й любить рідну землю, культуру свого народу; громадянина правової держави, який знатиме й поважатиме закони, любитиме Україну, орієнтуватиметься в сучасному політичному житті й буде готовий працювати заради процвітання своєї Батьківщини.

Виховна робота педагогічного колективу була під порядкова

темі: "Реалізація напрямків концепції виховання дітей та молоді у національній системі освіти - шлях до виховання свідомого громадянина України ".

Виконання завдань і реалізація основних принципів виховної роботи здійснюється за основними напрямками:

* ціннісне ставлення особистості до культури і мистецтва;  ціннісне ставлення особистості до суспільства і держави.

У основу діяльності школи покладено принцип гуманізму, демократизму, незалежності від політичних, громадських та релігійних організацій, поєднання загальнолюдського і національного взаємозв'язку, розумового, морального, фізичного і естетичного виховання, науковості, диференціації, індивідуалізації змісту і форм освіти, розвиваючого характеру навчання.

В школі проводяться такі заходи:

* уроки пам'яті "З присвятою замордованим голодом..." (до Дня пам'яті жертв Голодомору в Україні) (класні керівники 5-11 класів);

* заходи приурочені відзначенню річниці визволення України від німецько-фашистських

загарбників;

* лінійка присвячена Дню Гідності і Свободи;

* тиждень морально-правового виховання;

* Лінійка пам'яті Крут: подвиг та трагедія;

* Лінійка пам'яті героям Небесної Сотні;

* виставку "Новорічна композиція" (класні керівники

* загальношкільний захід з нагоди Міжнародного жіночого дня "Я вдячний Богові за маму";

"Шевченко - наш. Він для усіх століть...";

У рамках екологічного виховання відбуваються місячники з благоустрою, трудові екологічні десанти з покращення прилеглої до школи території.

Профорієнтаційна робота побудована на зв'язку школи з вищими навчальними та середніми спеціальними навчальними закладами. Як на базі школи, так і на базі ВНЗ систематично відбуваються зустрічі учнів випускних класів з представниками ПТУ, технікумів, коледжів та вищих навчальних закладів.

Класними керівниками проводяться виховні години профорієнтаційного спрямування. Допомогу класним керівникам у проведенні профорієнтаційної роботи надають соціально-психологічна служба школи, яка проводить анкетування учнів, індивідуальні бесіди, консультації щодо вибору майбутньої професії.

Правове виховання учнів школи реалізується через проведення декади правових знань, профілактики дитячої бездоглядності, правопорушень та негативних явищ в учнівському середовищі (грудень), декади захисту прав дітей, попередження жорстокості та насильства (листопад) та Всеукраїнського тижня права, тижня пропаганди "За здоровий спосіб життя".

У ході декад, тижнів оформлюються стенди, випускаються газети, в бібліотеці працюють виставки літератури з даної тематики та проводилися окремі заходи:

Загальної декларації прав людини (класні керівники 1-11 класів);

* Урок здоров'я "Здоровим бути модно!" (з нагоди Всесвітнього дня здоров'я) (класні керівники 5-11 класів);

У становленні системи виховної роботи важлива роль відводиться методичній роботі, в якій значну роль відіграють класні керівники. У рамках даного напрямку роботи в школі протягом року проводиться чотири засідання методичних об'єднань класних керівників, на яких розглядаються питання аналізу виховної роботи за попередній навчальний рік, ознайомлюються з програмою виховання дітей та учнівської молоді в Україні, сплановуються основні виховні заходи, проводяться обміном досвіду щодо формування успішної особистості; відбуваються індивідуальні консультації, які спрямовані на розвиток творчого підходу класного керівника до своїх обов'язків, використання в роботі інноваційних виховних технологій, розвиток художньо-естетичного виховання, впровадження в практику роботи принципів безконфліктного спілкування, подолання жорстокого поводження з дітьми.

Поряд із традиційними формами роботи з громадянського виховання значне місце посідає учнівська рада, як форма учнівського самоврядування.

Учнівське самоврядування в школі має більш ніж десятилітню історію, свої традиції, досягнення. Створений і діє відповідно Статуту орган шкільного учнівського самоврядування, який має організаційно-змістову модель діяльності. Для чіткості, системності діяльності органу шкільного учнівського самоврядування систематично ведуться протоколи учнівських конференцій (зборів), засідань загальношкільної ради учнівського самоврядування, окремих структурних підрозділів (комісій, центрів, тощо). Протоколи органів самоврядування ведуться регулярно, грамотно, їх рішення доводяться до відома учнів.

Самоврядування учнів в школі здійснюється через самостійне планування колективної діяльності, організацію цієї діяльності, аналіз власних дій, підведення підсумків зробленого, прийняття відповідних рішень. До плану включені також виховні години, предметні тижні, інші форми педагогічного впливу на учнів.

4.2. НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНЕ ВИХОВАННЯ НА УРОКАХ

УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ І ЛІТЕРАТУРИ У ПОЧАТКОВИХ КЛАСАХ

Ураховуючи нові суспільно-політичні реалії в Україні після Революції гідності, обставини, пов'язані з російською агресією, усе більшої актуальності набуває виховання в молодого покоління почуття патріотизму.

Що таке патріотизм? Рік у рік, з покоління в покоління точаться суперечки. Який він? Чи існує? Чи справжній? Для когось патріотизм виявляється в любові до рідної землі, коли повітря, вода, сонце й зірки, що мерехтять над рідною оселею, - неповторні. Лише тут, на Батьківщині, вітер має присмак. Лише тут небо таке високе й блакитне, що його не сплутаєш із небом чужої землі.

Для всіх утіленням патріотизму є слово, рідна мова, якою розмовляли пращури, у якій міститься код нації, формується думка. Через мову люди усвідомлюють себе народом зі спільною історією та долею. Для когось патріотизм персоніфікується в людях: знаних співвітчизниках, просто рідних і друзях. Це теж патріотизм, бо без розуміння ролі кожної людини не буде ані держави, ані народу.

Однак хоч би там як, невід'ємними складовими патріотизму є віра в себе, у свій народ, вірність Батьківщині. Ознаками патріотизму є також шляхетність, висота духу, розуміння важливості збереження живої історичної пам'яті.

Патріотизм є одним з найсуттєвіших показників моральності людини.

З метою створення умов для реалізації кожної особистості та підтримки творчого, інтелектуального, духовного потенціалу нашої нації необхідно модернізувати систему викладання української мови, а саме:

у навчально-виховній діяльності неухильно дотримуватися єдиного

мовного режиму; формувати інформаційно й емоційно самобутній україномовний простір, який забезпечуватиме прилучення школярів до величезного мовного дивосвіту, до глобальних знань про рідну мову, її закони, систему її виражальнозображальних засобів; виховувати відповідальне ставлення до рідної мови, свідомого нею

користування; сприяти вияву українського менталітету, способу самоусвідомлення і

самоідентифікації, сприйняттю української мови як коду праісторичної пам'яті; плекати розвиток духовної, емоційно-естетичної, інтелектуальної сфери

саме на основі української мови; через мовне посередництво долучати школярів до національної історії, до

різних масивів національної культури, до глибинної сутності народного життя; здійснювати розвиток мовлення не тільки на уроках української мови і

літератури, а й під час вивчення всіх інших предметів.

Не менш важливим є повсякденне виховання поваги до Конституції держави, законодавства, державних символів: Герба, Прапора, Гімну.

У навчально-виховний процес мають впроваджуватися форми і методи виховної роботи, що лежать в основі козацької педагогіки.

У молодшому шкільному віці важливо формувати здатність дитини пізнавати себе як члена сім'ї; родини, дитячого угрупування; як учня, жителя села; виховувати у неї любов до рідного дому, краю, вулиці, своєї країни, її природи, рідного слова, побуту, традицій.

У початкових класах соціальна і громадянська компетентності як ключові є міждисциплінарними та інтегруються через усі освітні галузі і спрямовуються на соціалізацію особистості, набуття громадянських якостей, дотримання соціальних норм і правил.

У початковій школі навчання української мови має бути спрямоване не лише на здобуття певної суми знань, а й на виховання почуття патріотизму.

Українська мова та літературне читання, навчальні предмети, подають моделі поведінки та норми, орієнтують на загальнолюдські цінності через поведінку героїв, негативні та позитивні вчинки, через думки автора.

Патріотичне виховання молодших школярів на уроках української мови здійснюється через реалізацію соціокультурної змістової лінії. Зокрема, під час вивчення розділу "Мова і мовлення" необхідно звертати увагу учнів на багатство і милозвучність української мови, захоплювати дітей її красою, пробуджувати любов до рідного слова, прагнення вивчати українську мову. У

3-4 класах слід пояснювати значення української мови для становлення незалежної самостійної держави України, роль української мови як державної.

Формуючи культуру спілкування, доцільно збагачувати мовлення молодших школярів українськими формами звертання та формулами мовленнєвого етикету, пробуджувати інтерес до походження цих формул, показувати їх зв'язок із національними традиціями і звичаями українців.

У процесі опрацювання правила вживання великої літери у власних назвах варто зосередити увагу учнів на застосуванні цього правила під час запису назви нашої Батьківщини, її столиці, рідного села, річок, морів, гір та інших географічних назв України. При цьому цінним для патріотичного виховання буде опрацювання текстів про походження цих назв, про красу і неповторність визначних місць України, про історичне минуле нашої країни та її відомих людей (письменників, художників, історичних постатей, спортсменів, акторів, артистів тощо).

Чільне місце на уроках української мови повинно займати використання малих фольклорних форм: загадок, лічилок, мирилок, приказок і прислів'їв, народних прикмет, уривків з казок, дитячих пісень, колискових, щедрівок, колядок, веснянок, закличок тощо. Реалізуючи їх виховний потенціал, варто пояснювати дітям, що багатство і розмаїття народної творчості свідчить про мудрість і талановитість українського народу, а знання і трепетне ставлення до них стане запорукою збереження цього багатства для майбутніх поколінь.

Найбільш ефективним способом виховання патріотизму на уроках української мови є робота з текстом. Текстоцентричний принцип навчання української мови створює можливості для використання різноманітних текстів виховного і повчального змісту. Через тексти (аналіз їх змісту) доцільно виховувати в молодших школярів любов до рідного краю і своєї Батьківщини, повагу до національних традицій і символів українського народу, повагу до людей інших національностей, їхніх звичаїв і традицій, почуття гордості за відомих людей України, турботливе ставлення до цінностей і надбань нашої країни.

Види роботи над текстом: переказ, складання власного висловлювання, твору, диктант.

Тематика текстів повинна бути такою, щоб спонукала замислитися над питаннями національного самовираження. Так, наприклад, патріотичному вихованню сприятиме робота із текстами наступного змісту: а) я і українська мова; б) я і ми (народ, родина, національна історія та культура); в) я як особистість; г) герої національно-визвольного руху; ґ) сьогодення нашої країни;

д) роль громадянина у відродженні і зміцненні української державності; е) слово як носій добра, істини й краси та ін.

Спланувати роботу з формування патріотичної позиції в особистості школяра в процесі навчання рідної мови можна через дидактичний матеріал у формі різноманітних творчих і навчальних завдань і вправ.

З огляду на зазначене, невід'ємними складниками уроків української мови та літературного читання мають бути виховні бесіди, пізнавальна інформація про Україну, її людей і події, пов'язані з ними, складання усних і письмових текстів на патріотичні теми, підготовка і презентація посильних проектів патріотичного змісту (наприклад, написання творів про земляків, які прославили рідний край, вітальних листівок захисникам Вітчизни) тощо.

Тому, головною метою національно-патріотичного виховання у початкових класах є вироблення у молодших школярів умінь і навичок вільного користування з комунікативною метою усно й письмово українською мовою.

Доцільним є проведення тематичних уроків з української мови: "Свято рідної мови", "Шевченківське слово" та ін.

На уроках української мови звертаю увагу на вивчення українського побуту: старовинні речі, їх призначення, поповнення словникового запасу, забуті і рідко вживані українські слова, їх значення.

Вважаю, що саме на уроках мови, читання потрібно прививати дітям любов і повагу до ближнього, а також щирість, привітність, співпереживання, бажання допомагати тим, хто потребує допомоги. Найбільше практично застосовую ці вміння на уроках розвитку зв'язного мовлення, позакласного читання.

Здійснення патріотичного виховання школярів має бути цілеспрямованим і систематичним як на уроках мови, так і літературного читання.

Отже, на мою думку, виховання національної самосвідомості на уроках мови і читання сприяє збагаченню духовного світогляду школярів, формує усвідомлення особистістю себе як часточки українського народу з власною національною гідністю. В наш час виховання справжнього патріота набуває особливо важливого значення. Виховуючи в учнях любов до рідного краю, ми формуємо гідне майбутнє нашого народу.

4.3. НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНЕ ВИХОВАННЯ УЧНІВ НА
УРОКАХ ІНФОРМАТИКИ

У концепції Нової української школи зазначається, що мета нової української середньої школи полягає в тому, щоб підготувати творчих, відповідальних, активних і підприємливих громадян, що забезпечить державі потужність та конкурентоспроможну економіку. Центральне місце в системі освіти відводиться саме середній школі, де формується особистість, закладається її світогляд. Мета загальної середньої освіти полягає в різнобічному розвитку, вихованні та соціалізації особистості, яка усвідомлює себе громадянином України. Вона повинна прагнути до самовдосконалення і навчання впродовж життя, бути готовою до свідомого життєвого вибору та самореалізації, трудової діяльності та громадянської активності, здатною до ризику та інновацій. Тільки така спільнота громадян поведе українську економіку вперед.

Випускник нової української школи повинен бути: цілісною особистістю, всебічно розвиненою, здатною до критичного мислення; патріотом з активною позицією, який діє згідно з морально-етичними принципами і здатний приймати відповідальні рішення, поважає гідність і права людини; інноватором, здатним змінювати навколишній світ, розвивати економіку за принципами сталого розвитку, конкурувати на ринку праці, учитися впродовж життя. Сучасне суспільство розвивається шаленими темпами і дуже гостро потребує компетентних в своїх галузях спеціалістів.

Тому я, в своїй роботі, за допомогою поєднання інноваційних технологій із дидактичним матеріалом, що має зміст патріотичного характеру, ставлю за мету формувати творчу, компетентну особистість, яка інтегрує знання, уміння, навички, які виявляються у прагненні, здатності і готовності до ефективного застосування сучасних засобів інноваційних технологій для вирішення завдань у професійній діяльності, у повсякденному житті, усвідомлюючи при цьому значущість результатів діяльності для своєї держави в майбутньому. Потрібно використовувати цікаві практичні завдання, що дозволить зробити навчальний процес цікавішим та сформувати людину, що любить свою батьківщину, є носієм національної культури, рідної мови, традицій.

Формувати патріота України потрібно вже в початковій школі. На фізкультхвилинках використовувати відеоматеріали з веселими українськими піснями, наприклад "Зимонька вітає нас" "Раз, два, три"

Урядовий сайт для юних громадян має багато цікавинок для учнів 2-4 класів: Скласти пазл для карти України та дізнатись, хто твої сусіди; особи України" "Віртуальна екскурсія Будинком Уряду"

При вивченні теми "Графіка" можна створювати малюнки з українською символікою, зображення з символами України (калина, соняшник, пшениця), українців в національних костюмах, інтер'єри української хати. Можна запропонувати шаблони для розфарбування писанок.

При вивченні теми "Текст" учням пропонуються тексти патріотичного змісту, що дозволяють формувати національну свідомість. Наприклад, для учнів початкової ланки - прислів'я та вірші про Україну для середньої ланки - тексти української спрямованості для тренування швидкості набору для форматування текстів

При вивченні алгоритмізації у 5-7 класах, можливо використовувати завдання у Scratch, які також мають зміст патріотичного характеру.

При вивченні теми "Історія розвитку обчислювальної техніки" учні знайомляться з такими українськими вченими: М.П. Кравчук - створив проект першого в світі комп'ютера; В.М. Глушков - фундатор наукової школи кібернетики; К.Л. Ющенко - засновник теоретичного програмування в Україні; М.М. Амосов - засновник біокібернетичних технологій; С.О. Лебедєв - під керуванням якого в 1951 році в Києві було введено в експлуатацію першу ЕОМ. Пропонується учням переглянути фотоальбом з портретами людей, які внесли вагомий внесок у розвиток ІКТ (чи впізнають їх діти) та робиться акцент саме на українських здобутках. Можна запропонувати підготувати доповідь про одного з вчених з цікавими фактами їх біографії.

При вивченні теми "Комп'ютерна графіка" учні отримують творче завдання: створити емблему села та презентувати її перед аудиторією. Учні обмірковують самостійно, потім об'єднуються в пари, обговорюють ідеї та приймають остаточне рішення і обирають оптимальний ескіз емблеми та створюють її в графічному редакторі. Також у 6 класі для виконання практичної

роботи можна запропонувати створити

вишитий рушник, використовуючи орнаменти свого імені та імен батьків та друзів - Імена у вишиванках. Таким чином, на уроках використовуються елементи українознавства - вивчення культури та традицій нашого народу. Учні також виконують тематичні малюнки до Дня міста та інших видатних свят.

При вивченні теми "Огляд українських та зарубіжних освітніх сайтів. Вебенциклопедії. Інтерактивне дистанційне навчання", учням пропонуються корисні українські освітні сайти: з математики української мови

При вивченні основ роботи з табличним процесором можна

використовувати такі завдання: для ознайомлення з можливостями сортування та фільтрації даних - завдання Відомості про річки України" , для побудови діаграм та графіків - завдання " Області України .

На початку вивчення теми "Комп'ютерні презентації" учні знайомляться з поняттям "презентація" та вчаться проводити її перед аудиторією. Можна використовувати роботу в малих групах, де кожна група буде представляти підприємство Рівненщини. Учні повинні підготувати рекламу свого товару (4-5 речень) і виступити з нею.

Останнім часом інфографіка стала бездоганним способом передавання складної інформації. Створення інфографіки об'єднує в собі творче та критичне мислення. Спочатку потрібно визначити цілі і задачі, що потрібно досягти за допомогою інфографіки. Потім розбити інформацію на розділи, частини, пункти. Кожен розділ представляється окремим зображенням чи графіком. Потрібно підібрати візуальні образи, які знайомі певній аудиторії. Важливо створити фокус, тобто основну візуальну метафору, навколо якої будується інфографіка. Не можна перетворити інфографіку в занадто складну для сприйняття конструкцію. Учні повинні пам'ятати основну задачу інфографіки - перетворити складну інформацію за допомогою художніх образів на зрозумілу, що максимально швидко засвоюється людиною. Можна на уроці запропонувати створити інфографіку з тем "25 років незалежності України у цікавих фактах",

"Українська писанка", "Українська писемність та мова". Для створення інфографіки учні використовують сервіс Easel.ly. Інструкція для учнів по

створенню інфографіки.

При вивченні теми "Моделювання" можна запропонувати учням створити Google-карту "Пригоди писанок", на якій відмітити ті міста, в яких їх розписують. Особливості розпису писанок в різних регіонах України потрібно продемонструвати на карті за допомогою малюнків.

Одним із способів виховання патріотизму та розвитку творчих здібностей учнів, підтримки мотивації до навчання на високому рівні є організація проектної діяльності, яку можна здійснювати на уроках та в позаурочний

час. При роботі над проектами учні набувають навички планувати свою діяльність, використовувати багато різних джерел інформації, самостійно відбирати й накопичувати матеріал; аналізувати, аргументувати факти та приймати рішення та створювати кінцевий продукт.

При роботі над навчальним проектом вирішується ціла низка

різнорівневих дидактичних, виховних і розвивальних завдань: учні набувають нові знання, уміння і навички, які знадобляться в житті; розвиваються мотивація, пізнавальні навички; формується вміння самостійно орієнтуватися в інформаційному просторі, висловлювати власні судження, виявляти компетентність. Проектно-дослідна діяльність сприяє формуванню соціальних компетенцій, дозволяє пройти технологічний алгоритм від зародження інноваційної ідеї до створення власного продукту, а також навчитися презентувати його перед аудиторією. У перспективі це сприяє зміні ціннісних пріоритетів та світоглядної позиції у молоді в бік формування відповідальної, соціально-активної, громадсько-патріотичної врівноваженої поведінки.

Реалізація методу проектів на практиці приводить до зміни ролі вчителя. Із носія готових знань він перетворюється в організатора пізнавальної, творчої, дослідницької діяльності своїх учнів. Змінюється і психологічний клімат в класі, так як вчителю приходиться переорієнтувати свою освітню діяльність і роботу учнів на різноманітні види самостійної роботи учнів, їх пріоритет дослідницького, пошукового, творчого характеру.

Створення проектів на уроках інформатики сприяє розвитку творчого підходу до вирішення завдань і формуванню вмінь пошуку і вибору оптимального їх вирішення та дозволяє створити реальний програмний продукт, якого не існувало раніше. Залікові завдання з багатьох тем курсу інформатики можна представляти у вигляді створення кінцевого програмного продукту, придатного до подальшого використання.

При вивченні теми "Комп'ютерні презентації" учні створюють власну презентацію з обраної теми. Дитина сама обирає тему, яка її цікавить. Учні самостійно підбирають інформацію з теми, обробляють її, додають ілюстрації та за допомогою програми PowerPoint, яку вивчають протягом теми, створюють власний продукт. Після закінчення роботи, кожен учень захищає свою роботу перед класом і відповідає на поставлені запитання. Творча та соціально активна особистість повинна також мати комунікативні навички, тому таким чином розвивається й комунікаційна компетентність.

При вивченні теми "Технології обробки мультимедійної інформації" учні створюють свій власний відеоролик. Дітям також пропонуються теми з національно-патріотичного напрямку. При створенні кліпу використовуються фотографії, відеоролики та їхні фрагменти, самостійно створюються коментарі.

При вивченні "Основ веб-дизайну" учні не просто вивчають теги мови HTML для створення веб-сторінок, а створюють свій власний сайт або блог з національно-патріотичною спрямованістю.

Переваги такої діяльності очевидні: вільний вибір теми, використання різноманітних

джерел інформації (друкованих, електронних) та виділення із великого обсягу інформації головного за допомогою критичного мислення. Багато часу приділяється самостійній роботі. В ході роботи учні уважно аналізують власну роботу, мають змогу порадитись з іншими учнями і скорегувати свою діяльність. Учитель не втручається в творчий процес, а лише спрямовує роботу учнів і вказує на помилки. При захисті свого проекту учень розвиває свої комунікаційні здібності, вчиться виступати перед аудиторією.

Також в своїй роботі я впроваджую квест-технології в освітній процес, використовуючи веб-квести, які спрямовані на пошук і аналіз веб-ресурсів та створення веб-продукту (сайт, блог, презентація). Головна мета квесту - поглиблення, перетворення та інтеграція знань. Створення та використання квестів підвищує мотивацію до навчання, розширює кругозір учнів, розвиває творче і критичне мислення, формує навички пошукової та дослідницької діяльності, дає можливість організувати дистанційне навчання. Разом з тим, учні та вчитель займаються самоосвітою, тому що для складання запитань потрібно оволодіти новими програмами та сервісами, які не вивчаються на уроках. Деякі сервіси англомовні, що стимулює до вивчення англійської мови.

Щоб створити завдання освітнього квесту, потрібно самому добре володіти теоретичними знаннями та знати сервіси для його створення. Знайомлю учнів з елементами квеста. При написанні вступу учень самостійно формулює тему, описує головні ролі учасників, сценарій квесту. При визначенні теми потрібно створити проблемну ситуацію. Це найбільш відповідальний момент, тому що необхідно досить чітко й доступно визначити ролі учасників. При формуванні завдань та питань, на які учасники мають знайти відповідь в межах самостійного дослідження, учні також повинні продумати який підсумковий результат має бути досягнутий. Дуже важливо вказати у квесті список інформаційних ресурсів, які можна використати під час досліджень, у тому числі ресурси Інтернет.

У завданнях квесту можливо використання мотиваторів, демотиваторів, карт знань, QR-кодів. Для створення завдань квесту також ознайомлюю та пропоную учням використання таких сервісів: для створення хмари слів - Tagxedo, Wordle, Tagul; для збереження мультимедійних ресурсів - Prezi, DocMe; для створення карт знань - XMind, Bubbl.us. Приклад квесту, створеного учнями: "Цікаві місця Рівненщини"

Процеси демократизації та гуманізації суспільства, бурхливий розвиток інформаційних технологій ставлять перед освітніми закладами завдання формувати новий тип випускників - толерантних, відкритих до демократичного спілкування, здатних критично оцінювати події навколишнього світу й адекватно на них реагувати. Тому одним із основних завдань системи освіти України є підготовка національно-свідомих, творчих громадян, здатних критично мислити і на високому інтелектуальному рівні розв'язувати проблеми, що постають перед українським суспільством.

1. Апраксина О.А. Позакласна робота в школі, К., Освіта 2007. - 130 с.

3. Вишняк М. Патріотичне виховання учнів за допомогою української мови та літератури // Рідна школа. - 2001. - № 9.

5. Гонський В. Патріотизм як основа сучасного виховання та ідеології держави // Рідна школа. - 2001. - № 2.

6. Дубина М. Руденко Ю. Патріотичне виховання молоді // Освіта України.

- 2006. - №8.

А.Загородня [Електронний ресурс] - Режим доступу: www.tme.umo.edu.ua/docs/10/6.pdt.

8. Івашковська В. Стратегія, методика та концептуальні засади військовопатріотичного виховання школярів // Рідна школа. - 2002. - № 11.

9. Н. Косарєва, Л. Крицька Виховання громадянина: Сутність громадянського виховання / // Шкільна бібліотекака. - 2003. - № 8.

10.Концепція громадянського виховання особистості в умовах розвитку української державності// Дошкільне виховання. - 2003. - №2. - С.3-8.

11.Концепція національно-патріотичного виховання дітей і молоді// Наказ Міністерства освіти і науки України від 16.06.2015 № 641.

12.Петренко О., Дежнюк Г. Національно-патріотичне виховання учнівської молоді // Позакласний час. - 2005. - №3-4. - С. 28-29.

13.Чорна К. Громадянське виховання - нагальна потреба України // Освіта України. - 2000. - 20 грудня.

ВСТУП.... .........................................................................................3

РОЗДІЛ І. МЕТА ТА ЗАВДАННЯ НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНОГО

ВИХОВАННЯ МОЛОДІ......................................................................5

ВИХОВАННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГІДНОСТІ ТА ПАТРІОТИЗМУ.8

СУЧАСНІ ПІДХОДИ ДО ФОРМУВАННЯ ГРОМАДЯНСЬКОПАТРІОТИЧНОГО ВИХОВАННЯ ШКОЛЯРІВ........................................8

2.2. ВИХОВАННЯ ПАТРІОТИЗМУ......................................................12

РОЗДІЛ ІІІ. РОЛЬ СТРУКТУРНИХ ПІДРОЗДІЛІВ ШКОЛИ У ВИХОВАННІ

ГРОМАДЯНИНА-ПАТРІОТА.............................................................17

3.1. РОЛЬ УЧНІВСЬКОГО САМОВРЯДУВАННЯ В ОРГАНІЗАЦІЇ

ПАТРІОТИЧНОГО ВИХОВАННЯ.......................................................17

3.2. РОЛЬ КЛАСНОГО КЕРІВНИКА В НАЦІОНАЛЬНО - ПАТРІОТИЧНОМУ

ВИХОВАННІ..................................................................................21

3.3. РОЛЬ СОЦІАЛЬНО-ПСИХОЛОГІЧНОЇ СЛУЖБИ ЗАКЛАДУ ОСВІТИ У

ВИХОВАННІ В УЧНІВСЬКІЙ МОЛОДІ ПОЧУТТЯ ПАТРІОТИЗМУ...........26

3.4. РОЛЬ СІМ'Ї У НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНОМУ ВИХОВАННІ

ДІТЕЙ......................................................................................30

РОЗДІЛ IV. РЕАЛІЗАЦІЯ НАЦОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНОГО

ВИХОВАННЯ.................................................................................36

4.1. ПРАКТИЧНЕ ВПРОВАДЖЕННЯ НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНОГО ВИХОВАННЯ УЧНІВ........................................................................36

4.2. НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНЕ ВИХОВАННЯ НА УРОКАХ

УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ І ЛІТЕРАТУРИ У ПОЧАТКОВИХ КЛАСАХ............42

4.3. НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНЕ ВИХОВАННЯ УЧНІВ НА УРОКАХ

ІНФОРМАТИКИ..............................................................................47

ЛІТЕРАТУРА..................................................................................55

ДОДАТКИ......................................................................................57 ДОДАТОК 1
Розвиваючі ігри з національно-патріотичного виховання.
"Маленькі помічники"

Мета: підводити дітей до розуміння, що потрібно допомагати рідним людям і віддавати їм свою любов; учити дітей розповідати про свою допомогу в родині; розвивати зв'язне мовлення, мислення. Матеріал: скринька, ведмедик.

Хід гри

До дітей "завітав засмучений ведмедик". Він "посварився з мамою", тому що "не хотів прибирати на місце свої іграшки". А тепер не знає, як помиритися із мамою.

Вихователь: Діти, а ви ображаєтесь на рідних, коли вони вас сварять? Рідних потрібно любити і допомагати їм. Як ви допомагаєте вдома своїм рідним? У мене є бабусина скринька, усю свою допомогу ви складете в неї, а саму скриньку подаруємо ведмедикові для того, щоб він також учився допомагати своїй мамі та не забував про це.

Діти по черзі розповідають про те, як вони допомагають удома мамі, татові, братикові, сестричці, бабусі, дідусеві, а свої розповіді складають у скриню. Ведмедик "дякує" дітям за "чарівну скриньку" і повертається до лісу миритися з мамою та допомагати їй.

"Скажи пестливо"

Мета: учити дітей ласкаво, із любов'ю звертатися до своїх рідних; розвивати зв'язне мовлення, мислення; виховувати любов до своєї сім'ї.

Матеріал: м'яч.

Хід гри

Вихователь кидає м'яч дитині та пропонує назвати певне слово пестливо:

наприклад, мама - матуся, тато - татусь тощо.

"Збери сім' ю"

Мета: поповнювати словник назвами членів родини дівочого та чоловічого роду; розвивати мовлення, увагу; виховувати повагу до сім ' ї.

Матеріал: предметні картинки .

Хід гри

Вихователь пропонує дітям погратися з пальчиками.

Пальчикова гімнастика "Моя сім' я"

Питання до дітей: Хто у ваших родинах найстаріший? А хто така

бабуся? Дідусь? Прабабуся? Прадідусь? За що ви любите свою бабусю (прабабусю)? Чому про бабусь кажуть, що то мудрість народу? А що цікавого вам розповідав дідусь? Як ми повинні ставитися до найстаріших членів родини? Якими ласкавими словами називаємо їх?
ДОДАТОК 2 Консультації для батьків. 1. Як залучити дітей до моральнопатріотичного виховання вдома?
1. Привчайте дитину дбайливо ставитися до речей, іграшок, книжок. Поясніть, що в кожну річ вкладено працю багатьох людей. Сходіть з дитиною в бібліотеку і подивіться, як там

зберігають книги. Цей ігровий прийом "як у бібліотеці" допоможе привчити дитину до дбайливого ставлення до книги.

2.Діти дуже рано починають проявляти інтерес до історії країни, краю. Якщо в місті є пам'ятники, організуйте до них екскурсії і розкажіть все, що ви знаєте, про те, як вшановують пам'ять загиблих. По нашій країні і по всьому світу можна здійснювати захоплюючі подорожі по глобусу, картах і фотографіях.

3.Запропонувати дитинi збудувати будинок. Коли будинок побудований, пограйте з дитиною в "новосілля", допоможіть розмістити ляльок, зайчиків, ведмедиків. Подивіться, чи міцно побудований будинок, чи красивий, чи зручний для житла.

4.Виховуйте у дитини шанобливо-дбайливе ставлення до хліба. Поспостерігайте за тим, як привозять і розвантажують хліб. Розкажіть, як вирощують хліб, скільки праці в нього вкладено вмести з дитиною посушите залишки хліба, зробіть сухарики.
2. Яку людину ми називаємо громадянином?
5.Любовь до Батьківщини - це і любов до природи рідного краю. Спілкування з природою робить людину більш чуйним, чуйним. Взимку на лижах, влітку на велосипеді або пішки, корисно відправитися з дитиною в ліс, щоб помилуватися його красою, дзюрчанням струмка, співом птахів. Виховуючи любов до рідного краю, важливо привчати дитину берегти природу, охороняти її.

Бути громадянином - значить свідомо і активно виконувати цивільні обов'язки і громадянський обов'язок перед суспільством,

Батьківщиною, володіти такими якостями особистості, як патріотизм, красивее ставлення до людей. Зачатки цих якостей треба формувати в дитині якомога раніше.

Дитина вперше відкриває Батьківщину в сім'ї. Це найближче його оточення, де він черпає такі поняття, як "праця", "обов'язок", "честь", "Батьківщина".

Відчуття Батьківщини починається в дитини з відносини до найближчих людей - батька, матері, дідуся, бабусі. Це коріння, що зв'язують його з рідним домом і найближчим оточенням.

Патріотичне виховання необхідно для будь-якого народу, будь-якій державі, інакше вони приречені на загибель. Однак здійснюватися це виховання має дуже чуйно і тактовно, і займатися нею треба спільно, з малих років прищеплюючи дитині повагу і любов до рідної землі.

Сформувати моральну основу і допомогти дитині успішно увійти в сучасний світ, посісти гідне місце в системі відносин з оточуючими неможливо без виховання любові до близьких і своєї батьківщини, поваги до традицій і цінностей свого народу, доброти і милосердя.

Сім'я займає провідне місце в системі патріотичного виховання. У сім'ї, як первісного осередку суспільства, починається виховання особистості, формування і розвитку патріотизму, який надалі триває в освітніх установах.
ДОДАТОК 3
Починаючи з молодшого віку, педагоги дитячого садка ведуть роботу з формування у дітей уявлень про себе як про особистість, яка має право на індивідуальні відмінності від інших. Однією з таких відмінностей є ім'я дитини. Така робота дозволяє допомогти дитині усвідомити власну індивідуальність, підвищити самооцінку, зрозуміти власну значущість в серцях своїх батьків. Дорослі пояснюють, що означає ім'я дитини, чому воно вибрано, наводять приклади, як лагідно можна назвати.

Відчуття Батьківщини починається з захоплення тим, що бачить перед собою маленький людина, чим він дивується і що викликає відгук у його душі. З молодшого віку вихователі знайомлять дітей з найближчим оточенням - дитячим садком, його працівниками, з професіями в дитячому саду, вулицями, будівлями, будівлями, рідним містом... Треба показати дитині, що наше місто славиться своєю історією, пам'ятками, кращими людьми.

Пам'ятка для батьків

Родина - це природний осередок найглибших людських почуттів, де дитина засвоює основи моралі серцем і душею, коли розвиваються почуття доброти, чуйності, любові до рідного краю. У родинному середовищі по особливому сприймаються звичаї та традиції, рідна природа, спогади старших.

Плекаючи у дітей почуття любові до Батьківщини, виховуючи майбутніх громадян держави, дорослі мають їм прищепити глибоку повагу і турботливе ставлення до своєї малої батьківщини - рідного міста. Важливо, щоб малята усвідомили, що вони не просто споживачі багатств рідної землі, а її творці,

захисники. І якщо ви насправді хочете виховати у вашої дитини любов до рідного міста, батьківської хати, якщо ви хочете закласти готовність зберігати і примножувати багатства рідного краю, якщо ви хочете, щоб запах квітучих каштанів і бузку в дорослому житті повертав ваших дітей до рідних порогів не забудьте:

* Йдучи вулицею рідного міста, розповісти про визначні пам'ятники, які знаходяться на цій вулиці.

* Познайомити дітей із назвою вулиці, на якій ви знаходитеся. Чому вона так називається?

* Відвідати разом всією родиною краєзнавчий музей. Після відвідин

обговоріть з дітьми те, що ви там побачили.

* Побувати в пра бабусь та пра дідусів і розпитати, що вони знають про історію рідного міста. Які цікаві легенди, приказки, забавлянки вони знають? Запишіть, а потім завчіть їх з дітьми.

* Здійснити цільову прогулянку разом з дітьми по визначних місцях рідного міста, а ввечері запропонуйте намалювати свої враження від прогулянки.

* В День Перемоги всією родиною відвідати парк Пам'яті. Вшануйте ветеранів Великої Вітчизняної війни, покладіть квіти до пам'ятника.

* Завжди звертайте увагу на чистоту і порядок у рідному місті. Поговоріть з дітьми, як зробити так, щоб місто завжди було охайним і привабливим.

* Разом з дітьми посадіть біля свого будинку квітники, дерева. Доглядайте за ними разом з дітьми.

* Частіше розповідайте дітям про видатних людей, які проживали чи проживають і донині в рідному місті.

* Знайомте дітей зі звичаями та традиціями рідного краю.

* А якщо ви хочете посіяти в душі дитини золоті зернятка духовності, любові до рідного краю, слова, співайте, читайте, спілкуйтеся із нею мовою кращих творів українського фольклору та видатних вітчизняних поетів і письменників.

* Запропонуйте дітям намалювати Кам"янку в майбутньому.

* Створіть сімейний фотоальбом "Я і місто моє - Кам"янка ". Разом з дитиною придумайте вірші про рідне місто. Запишіть їх під фотографіями.

Нехай ваші діти зростають гідними синами і донями рідного краю, рідного міста.

Плекаючи у дітей почуття любові до Батьківщини, виховуючи майбутнього громадянина, дорослі мають передусім прищепити дітям глибоку повагу і турботливе ставлення до своєї малої батьківщини - рідного міста, району.

ДОДАТОК 4

Шановні батьки! Для вдосконалення cпільної роботи закладу і сім'ї в напрямі патріотичного виховання вашої дитини і групи в цілому просимовас заповнити цю анкету. В анкеті два типи запитань: тестові, де необхідно просто підкреслити ваш варіант відповіді, та відкриті, де відповідь треба вписати. Нагадуємо, що неправильних відповідей бути не може!

1. Чи вважаєте ви патріотичне виховання необхідною умовою гармонійного розвитку вашої дитини?

* я не замислювався (-лась) над цим питанням.

2. Хто повинен займатись патріотичним виховання вашої дитини?

* Дошкільний заклад;

* бабусі та дідусі;

* комплексний підхід.

3. Чи знає дитина походження свого імені, прізвища?

4. Чи відвідуєте ви разом з дитиною музеї, театри?

* ні, не вважаю це потрібним; * ні, не маю часу; * іноді.

5. Як і де ви проводите час поза домівкою?

6. Які традиції існують у вашій родині?

7. Чи залучаєте ви дитину до посильної участі в підготовці сімейних свят?

* ні, не вважаю це потрібним;
Дякуємо за співпрацю!
* ваш варіант: (рядок).

8. Як часто дитина спілкується з дідусями та бабусями (з прабабусею та прадідом)? 9. Чи є у дитини в сім'ї свої обов'язки і які?

ДОДАТОК 5

Анкета для батьків "Визначення толерантності"

Чи прищеплюєте ви своїй дитині патріотичні ідеали?

-------------------------------------------------------------------------------------------------

У чому це проявляється?

-------------------------------------------------------------------------------------------------

Чи вважаєте ви за необхідне обговорювати питання толерантності та патріотизму на батьківських зборах?

------------------------------------------------------------------------------------------------

Обґрунтуйте свою думку.

-------------------------------------------------------------------------------------------------

-----------------------------------------------------------------------------------------------------

Як ви ставитесь до проявів націоналізму та шовінізму?

-------------------------------------------------------------------------------------------------

Чи засуджуєте ви ці питання в родині?

-------------------------------------------------------------------------------------------------

Які, на ваш погляд, заходи мають проводитися в школі з виховання толерантності учнів, виховання в дітях патріотизму?
Опитувальник для учнів
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Анкета №1 "Визначення толерантності"

Батьківщина для мене - це --------------------------------------------------------------

------------------------------------------------------------------------------------------------------- Бути патріотом - це означає-------------------------------------------------------------

Бути несправжнім патріотом - це означає ------------------------------------------

------------------------------------------------------------------------------------------------------- Толерантність - це------------------------------------------------------------------------

Толерантність я проявляю у тому,що ------------------------------------------------

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

Я вважаю, що всі народи світу мають право ----------------------------------------

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

Я не вважаю, що один народ -----------------------------------------------------------

------------------------------------------------------------------------------------------------------- Я вважаю за неприпустиме -------------------------------------------------------------

Для виховання патріотизму в школі необхідно ------------------------------------

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

Я вважаю, що в школі неможна --------------------------------------------------------

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

Я вважаю, що вчителі мають право----------------------------------------------------

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

Я вважаю, що батьки мають право ----------------------------------------------------

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

Мені ніколи не заборонять --------------------------------------------------------------

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

Мені можуть заборонити----------------------------------------------------------------
Як Ви розумієте патріотичне виховання?
-------------------------------------------------------------------------------------------------------

ДОДАТОК 7

А) Любов до своєї батьківщини і служіння йому.

Б) Нав'язування ідеології.

А) Якості особистості з сильними рисами характеру. Б) Якості особистості зі слабкими рисами характеру.

В) Мені це незнайоме.
------------------------------------------------------------------------------------------------- ------------------------------------------------------------------------------------------------------- ------------------------------------------------------------------------------------------------------- -----------------------------------------------------------------------------------------------
Б) Це термінологія, що позначає місце народження або місце проживання.

В) Я не знаю, що це означає.

В) В сім'ї і в школі.

А) З раннього дитинства.

Б) У підлітковому і юнацькому віці.

В) У більш зрілі роки.

А) Так, я вважаю, що необхідний такий предмет, який робить упор на патріотичне виховання.

Б) Ні, такий предмет в рамках шкільної програми не потрібен.

В) Вважаю, що патріотичне виховання необхідно проводити в комплексі, а не тільки в рамках одного предмета.

А) Так, зараз, як ніколи в наш час необхідно патріотичне виховання .

Б) Я не бачу зараз в цьому сенсу.

В) Я не уявляю, що це таке.

А)Так, я б брав у них участі.

Б) Ні, мені це нецікаво.

А) Любов до Батьківщини, почуття обов'язку, самовідданість.

Б) Працьовитість, незалежність характеру, акуратність.

В) Інші якості.

16.Знаєте ви історію Великої Вітчизняної війни та її героїв? А) Так.

В) Дуже слабо.
Як Ви розумієте патріотичне виховання? 1.Чи любите Ви свою країну?
Г) У школі проходили, але я не надав цьому значення .
2.Чи пишаєтесь Ви тим, що є громадянином України?
В) Я можу бути патріотом, але не мати громадянства.
3.Чи знаєте Ви історію свого рідного міста?
Б) важко відповісти;
4.Чи дотримується Ваша родина звичаїв та традицій нашого народу?
Б) важко відповісти;
5.Чи поважаєте Ви українську мову?
Б) важко відповісти;
6.Чи спілкуєтесь Ви українською мовою?
Б) важко відповісти;

Б) важко відповісти;

Б) важко відповісти;

7.Чи потрібна Україні друга державна мова?

Б) важко відповісти;

8.Чи вважаєте Ви службу в армії обов'язком громадянина України?

Б) важко відповісти;
10.Чи вважаєте Ви себе патріотом України?
9.Чи читаєте Ви художню літературу рідною мовою?
для вивчення моральної орієнтації учнів 1.Cкільки тобі років?
Б) важко відповісти ;

Б) важко відповісти;

А) повністю згоден; Б)

А) багато грошей;

Б) можливість допомагати людям;

В) цікава робота;

Г) визнання навколишніх;

Д) фізична сила і здоров'я;

А) неприязно, з ненавистю ;

В) поважаю, цікавлюсь;

А) дбати про процвітання своєї країни - головне для громадянина;

Б) людина має дбати лише про свою сім'ю;

В) людина має дбати тільки про себе.

А) людина відповідає за все що відбувається навколо;

Б) людина відповідає тільки за свої вчинки;

В) людина відповідає за свою сім'ю і близьких людей;

Г) людина відповідає за долю світу і довкілля.

А) я поважаю кожну людину, якщо вона не злочинець;

Б) я поважаю близьких і друзів;

В я поважаю тільки багатих і знаменитих;

Г) я поважаю тільки старших;

Д) я не мушу будь-кого поважати.

А) реалізація власних сил і можливостей;

Б) не приємний обов'язок ;

В) потреба здорового організму.

А) у колективі почуваєшся сильнішим, здається, що виростають крила;

Б) колектив допомагає жити, вчитися, підтримує у важкі хвилини ;

В) колектив обмежує свободу людини ;

Г) людина в колективі перетворюється на піщинки.

11.У тебе приязні стосунки з однокласниками?

А) безперечно;

Які дії, негативні вчинки, особисті властивості своїх однокласників ти найбільше засуджуєш?

хроніка ; Б) події в світі ;

В) досягнення науки;

Г) проблеми моралі; Д) класична музика;

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Федорович Лілія 

# data[].attributes.attachment_link.title
Національно-патріотичне виховання дітей та молоді у сучасному освітньому просторі

# data[].attributes.attachment_link.description
Відділ освіти Рокитнівської райдержадміністрації Сновидовицька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Рокитнівської районної ради Рівненської області Національно-патріотичне виховання дітей та молоді у сучасному освітньому просторі Сновидовичі 2020 Автор-упорядник: Федорович Лілія Володимирівна, заступник директора з ВР Сновидовицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст., спеціаліст І категорії. Національно-патріотичне виховання дітей та молоді у сучасному освітньому просторі .

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Технологізація освітнього процесу створює нові виклики для педагогів. З появою штучного інтелекту постає багато запитань, труднощів і водночас перспектив. Які нові можливості та виклики ШІ принесе у світ освіти, як це може змінити освітній процес?

Про це говорили на воркшопі для освітян, дослідників та небайдужих до майбутнього освіти "Штучний інтелект:на що здатні технології?", ініційованому ліцеєм "Educator" та Бізнес-асоціацією освітніх закладів у рамках проєкту "Mental Labs", реалізація якого стала можливою завдяки локальній субсидії від федеральної компанії GIZ за дорученням Федерального уряду Німеччини.
Спікери воркшопу
Ірина Стефанська, засновниця ліцею Unique School, співзасновниця методичного центру Unique Method. Спікерка зазначила, що важливо навчити дітей якісно взаємодіяти зі штучним інтелектом. Вчителям необхідно визначити, як і чого навчати, зокрема більше звертати увагу на розвиток метанавичок (надуміння), зокрема усвідомленості, емпатії, неупередженості, гнучкості, креативності, інтегрального та критичного мислення та ін.

Яніна Хіжінська, академічна директорка ліцею Unique School, співзасновниця методичного центру Unique Method. Спікерка розповіла про те, які ресурси можна використовувати для навчання дітей (створення зображень, текстів, музики, відео), поділилась, із якою метою їх можна застосовувати (рухатись, дивувати дітей та себе, генерувати освіту нового покоління, синтезувати свій світогляд у продукт).

Олександр Краковецький, український підприємець, ІТ-спеціаліст, експерт із питань штучного інтелекту та машинного навчання, співзасновник DevRain та ДонорUA. Поділився з учасниками воркшопу інформацією про те, як ШІ змінює підходи до освіти, а також реальними кейсами. Олександр Краковецький ознайомив присутніх із застосунками, які можуть генерувати аудіо-, відео-, фото- та текстовий контент. Такі ресурси не лише створюють тексти й візуал, а навіть комбінують їх. Окрім цього, існують застосунки, які синхронізують фото, голос, відео, генерують результат пошукового запиту з посиланнями на різноманітні ресурси, створюють програмні коди, оптимізують робочу взаємодію людей. Спікер відзначив, що важливо під час користування ресурсами ШІ формулювати точний запит (Prompt engineering) для досягнення найякіснішої відповіді від системи.

Штучний інтелект (AI) може зробити навчання ефективнішим і доступнішим для учнів, а також полегшити роботу вчителям. Нижче про 11 сервісів штучного інтелекту, які вже зараз дозволять вам вийти на новий рівень у викладанні!

Bedtimestory - ШІ для створення історій, що читаються дітям перед сном. Створіть історію про учнів чи свою дитину, уточніть жанр і зазначте художній стиль.

ChatGPT - створить будь-який текстовий контент, тільки правильно запишіть промпт. Створить і вправу для занять і допоможе знайти потрібну інформацію.

Тome - створює цілі оповіді з нуля або додає контент за вашим запитом.

Світ динамічний, і для того, щоб йти в ногу з часом, потрібно адаптуватися до змін та новацій. І найголовніше - розглядати ці можливості не як загрозу, а як допоміжний інструмент професійної діяльності, зокрема освітньої.
Титульне фото freepik Приєднуйтесь до нашої сторінки і групи у Фейсбуці, спільнот у Viber та Telegram

# data[].attributes.attachment_link.title
11 технологій штучного інтелекту, які допоможуть зробити навчання ефективнішим

# data[].attributes.attachment_link.description
Технологізація освітнього процесу створює нові виклики для педагогів. З появою штучного інтелекту постає багато запитань, труднощів і водночас перспектив. Які нові можливості та виклики ШІ принесе у світ освіти, як це може змінити освітній процес?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Наказом МОН затверджено заходи щодо реалізації Концепції національно-патріотичного виховання в системі освіти України до 2025 року. Серед основних складових виокремлено громадянсько-патріотичне, духовно-моральне, військово-патріотичне та екологічне виховання.

Метою визначено становлення самодостатнього громадянина-патріота України, гуманіста та демократа, готового до успадкування духовних і культурних надбань українського народу, виконання громадянських і конституційних обов'язків, формування активної позиції, утвердження національної ідентичності на основі духовно-моральних цінностей українського народу та самобутності.

Документ передбачає докладно прописані заходи до 2025 року для:

удосконалення нормативно-правової бази щодо національно-патріотичного виховання (зокрема, розроблення законопроєкту "Про національно-патріотичне виховання");

створення соціально-педагогічних умов для реалізації національно-патріотичного виховання;

зміни змісту та форми національно-патріотичного виховання;

організації інформаційно-просвітницької роботи у сфері національно-патріотичного виховання;

розвитку військово-патріотичного виховання.

Нагадаємо, сучасний кампус для ІТ-освіти з'явиться на Закарпатті.

# data[].attributes.attachment_link.title
Міністерство освіти і науки України - Система освіти: затверджено заходи щодо національно-патріотичного виховання дітей та та молоді

# data[].attributes.attachment_link.description
Наказом МОН затверджено заходи щодо реалізації Концепції національно-патріотичного виховання в системі освіти України до 2025 року. Серед основних складових виокремлено громадянсько-патріотичне, духовно-моральне, військово-патріотичне та екологічне виховання. Метою визначено становлення самодостатнього громадянина-патріота України, гуманіста та демократа, готового до успадкування духовних і культурних надбань українського народу, виконання громадянських і конституційних обов'язків, формування активної позиції, утвердження національної ідентичності на основі духовно-моральних цінностей українського народу та самобутності.

# data[].attributes.body
Вчителі дають поради колегам, як працювати та що має бути у пріоритеті.

# data[].attributes.attachment_link.title
Освітній процес під час війни: актуальні поради для вчителів

# data[].attributes.attachment_link.description
Попри всі виклики, навчання в українських школах має тривати. Напередодні нового навчального року ми поговорили з педагогами про те, як їм вдалося організувати освітній процес в умовах війни. Вчителі дають поради колегам, як працювати з 1 вересня та що має бути у пріоритеті.

# data[].attributes.headline
Формування позитивного психологічного клімату в умовах сьогодення

# data[].attributes.subject
Формування позитивного психологічного клімату в умовах сьогодення

# data[].attributes.body
Матеріали допоможуть організувати адаптацію та інтеграцію учнів в освітній процес.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Освітній омбудсмен України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сфера освіти, як і всі сфери життя суспільства, зазнала сильних змін в умовах воєнного стану Усі ми вчилися та продовжуємо вчитися жити в цих нових умовах: хтось - продовжувати здобувати освіту, а хтось - працювати.

Частина учасників освітнього процесу внаслідок загрози життю, бойових дій та тимчасову окупацію окремих територій вимушено перемістилася в межах України або за кордон. Багато педагогів та здобувачів освіти все ще залишаються на тимчасово окупованих територіях та потребують особливої підтримки держави. Деякі заклади освіти були фізично зруйновані.

Переміщені за кордон батьки та здобувачі освіти потребували та все ще потребують державної й міжнародної підтримки для забезпечення можливості для продовження навчання дітей.

У цьому розділі сайту ми зібрали наші юридичні роз'яснення, корисну інформацію, пропозиції щодо вирішення основних освітніх питань та захисту прав в освіті в умовах воєнного стану.

ОСВІТНІЙ ПРОЦЕС

Тривалість навчального року в умовах воєнного стану
Оцінювання в умовах воєнного стану Оцінювання учнів за відсутності в них задокументованих результатів оцінювання за певний період
Методичні рекомендації щодо організації освітнього процесу в школах у 2022/2023 навчальному році - рекомендації МОН

Безпечне освітнє середовище: нові виміри безпеки від Державної служби якості освіти

Алгоритм дій вчителя при оголошенні сигналу "Повітряна тривога" від МОН, розроблений на основі рекомендацій ДСНС України

Навчання у школах в умовах відключення світла - рекомендації ДСЯО

ЗАРАХУВАННЯ ТА ПЕРЕВЕДЕННЯ ДО ЗАКЛАДІВ ОСВІТИ

НАВЧАННЯ ДІТЕЙ В УМОВАХ ВІЙНИ

Діти в місцях постійного проживання далеко від зони бойових дій
Діти та родини, які знайшли прихисток в україні (внутрішньо переміщені особи) Родини та діти, що знайшли прихисток за кордоном Діти на тимчасово окупованих територіях Родини та діти на територіях, звільнених від російської окупації Діти, що постійно проживають близько чи в зоні бойових дій Діти, примусово депортовані у росію чи білорусь Дві найважливіші загальні проблеми усіх груп дітей Зберігання особових справ учнів за відсутності відомостей щодо місця їх перебування/проживання Видача характеристики за місцем навчання

НАВЧАННЯ ДІТЕЙ ЗА КОРДОНОМ

Перелік закордонних шкіл для продовження навчання за українськими програмами даний МЗС України

Уважно обирайте школу для навчання дитини за кордоном (російські школи маскуються під українські та проводять відповідну пропаганду з дітьми)
Зменшення навантаження на дітей, які перебувають за кордоном та навчаються у двох школах Оцінювання результатів навчання учнів, що навчаються за кордоном Отримання документів про здобуття освіти за кордоном

БЕЗПЕКА ОСВІТНЬОГО ПРОЦЕСУ
Дії Інформаційна безпека закладу освіти в умовах воєнного стану Евакуаційні рюкзаки закладів освіти та учасників освітнього процесу під час:
Рекомендації щодо створення та організації діяльності пунктів незламності - від U-LEAD

УКРИТТЯ
Яким має бути укриття у закладі освіти

Запитання та відповіді про укриття у закладах освіти

Алгоритм дій місцевих органів виконавчої влади органів місцевого самоврядування, органів управління освітою, керівників закладів освіти щодо забезпечення укриття учасників освітнього процесу у фонді захисних споруд цивільного захисту (Державна служба України з надзвичайних ситуацій)

Рекомендації щодо організації укриття в об'єктах фонду захисних споруд цивільного захисту персоналу та дітей (учнів, студентів) закладів освіти (Державна служба України з надзвичайних ситуацій)
Трудові відносини в умовах воєнного стану Припинення трудового договору в умовах воєнного стану Відповідальність за колаборацію працівників закладів освіти
ТРУДОВІ ВІДНОСИНИ

Виплата заробітної плати працівникам закладів освіти під час воєнного стану Зняття та зменшення доплат і надбавок Виплата заробітної плати на тимчасово окупованих територіях Оплата простою під час воєнного стану Оплата праці педагогічних працівників під час канікул Оплата працівника закладу освіти, який залучений до служби в територіальній обороні
ВИПЛАТА ЗАРОБІТНОЇ ПЛАТИ

ДИСТАНЦІЙНА РОБОТА

Дистанційна робота в умовах воєнного стану. Позиція освітнього омбудсмена.
Примус щодо повернення педагогів до населених пунктів Педагог самостійно визначає своє робоче місце під час дистанційної роботи Ведення класного журналу під час дистанційної роботи
Позиція МОН щодо дистанційної роботи в чителів та викладачів, які перебувають поза межами України

ЕЛЕКТРОННИЙ ЖУРНАЛ
Тепер можна вести лише електронний журнал, без паперового

Безоплатний державний електронний журнал для закладів освіти

АТЕСТАЦІЯ

# data[].attributes.attachment_link.title
Освіта в умовах воєнного стану

# data[].attributes.attachment_link.description
Сфера освіти, як і всі сфери життя суспільства, зазнала сильних змін в умовах воєнного стану Усі ми вчилися та продовжуємо вчитися жити в цих нових умовах: хтось - продовжувати здобувати освіту, а хтось - працювати. Частина учасників освітнього процесу внаслідок загрози життю, бойових дій та т

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Презентація містить корисні поради щодо організації психологічної підтримки учнів під час адаптації до освітнього процесу в умовах воєнного стану. Розглядається безпекова, емоційна, здоров'язбережувальна, соціальна складові успішної адаптації здобувачів освіти. Акцент зроблено на адаптації учнів початкової школи. Матеріал може бути використаний при підготовці до педагогічних та методичних нарад, батьківських зборів, самоосвіті вчителів, батьків.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ярова Ліліана Вікторівна

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація "Практичні поради щодо підготовки до навчання в умовах воєнного стану"

# data[].attributes.attachment_link.description
Презентація містить корисні поради щодо організації психологічної підтримки учнів під час адаптації до освітнього процесу в умовах воєнного стану. Розглядається безпекова, емоційна, здоров'язбережувальна, соціальна складові успішної адаптації здобувачів освіти. Акцент зроблено на адаптації учнів початкової школи. Матеріал може бути використаний при підготовці до педагогічних та методичних нарад, батьківських зборів, самоосвіті вчителів, батьків.

# data[].attributes.headline
Охорона здоров'я шко

# data[].attributes.body
Охорона здоров'я школярів, забезпечення їхнього психологічного благополуччя та надання педагогічної підтримки є основними пріоритетами у діяльності школи.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Охорона здоров'я школярів, забезпечення їхнього психологічного благополуччя та надання педагогічної підтримки є основними пріоритетами у діяльності школи. Але з початком бойових дій на території нашої країни виконання цих завдань дуже ускладнилось. Як створити сприятливе освітнє середовище в умовах війни? Як організувати освітній процес, спрямований на виявлення та використання суб'єктивного досвіду учнів із урахуванням їхніх особистих потреб? Про це і поговоримо!

Організація ефективної психолого-педагогічної підтримки дітям ВПО

Основним завданнями цієї роботи є визначення індивідуальних особливостей школярів, діагностика їхньої готовності до навчання та адаптація до школи. Для досягнення позитивного результату варто:

1. Розробити перелік ключових цінностей. Для цього потрібно ознайомити учнів та їхніх батьків із установчими документами та стратегією розвитку закладу освіти, головними завданнями школи, основними й додатковими каналами комунікації та підтримки. Також доцільно провести анкетування батьків щодо побажань та очікувань від навчання. Проведена робота дозволить визначити пріоритети та розробити план спільних дій для ефективної взаємодії.

2. Вивчити психологічні характеристики кожного учня, зокрема:

тип характеру та темпераменту;

швидкість реакції (темп, працездатність);

рівень шкільної тривожності (наприклад, за допомогою аналізу Філіпса);

основний канал сприйняття (стане у пригоді діагностика Лурія).

Результати діагностики дозволять створити оптимальні умови для швидкої та безболісної адаптації школярів до навчання та побудувати освітній процес відповідно до їхніх індивідуальних особливостей і можливостей.

Використання технологій у навчанні

Організувати педагогічну підтримку учням на уроці, розвивати пізнавальну та навчальну мотивації в кризових умовах допоможе технологія навчання у співпраці. Ця інновація розглядається у світовій педагогіці як найуспішніша альтернатива традиційним методам. Існує декілька варіантів цієї техніки, які розвивають активну самостійну діяльність учнів, внаслідок чого відбувається творче оволодіння знаннями, навичками та вміннями й розвиток розумових здібностей, зокрема:

1. Навчання в команді. У цьому варіанті особлива увага приділяється "груповим цілям" та результатам всієї команди. Успіх досягається в результаті самостійної роботі кожного члена групи та їхній постійній взаємодії. Ця технологія має такі особливості:

команда отримує одну на всіх "нагороду" у вигляді бальної оцінки, заохочення, відзнаки, похвали тощо. Групи не змагаються один з одним, бо всі команди мають різні очікувані результати та час на її досягнення;

індивідуальна відповідальність кожного учня. Оскільки результат групи залежить від діяльності кожного її учасника, це стимулює всіх учнів стежити за діяльністю один одного та приходити на допомогу в засвоєнні та розумінні матеріалу;

рівні можливості для кожного учня у досягненні успіху. Кожен школяр приносить своїй групі бали, які заробляє шляхом покращення своїх попередніх результатів. Порівняння проводиться не з результатами інших учнів цієї чи інших груп, а із власними, раніше досягнутими результатами.

2. Навчання у співпраці "Пила".
Це навчання проводиться в декілька етапів:

Підготовчий. Розбийте навчальний матеріал на фрагменти, об'єднайте учнів в групи по 4-6 осіб та роздайте школярам завдання. Кожен член групи має підготувати матеріал за своїм блоком.

"Зустріч експертів". Через певний час школярі з усіх команд, які вивчають одне питання, мають зустрітися та обмінятися інформацією.

"Зубці однієї пилки". Учасники повертаються до своїх груп та проводять обговорення того, що дізналися від інших членів групи. Ті, у свою чергу, повідомляють про свою частину завдання.

Фінальний етап. Наприкінці уроку кожна команда звітує по всій темі окремо. Наприкінці циклу всі учні проходять індивідуальний контрольний зріз, результати учнів підсумовуються.

3. "Вчимося та комунікуємо".
Запропонуйте школярам об'єднатися у групи по 3-5 осіб. Кожна команда отримує певне завдання, яке є частиною теми, яка вивчається. Команди самостійно визначають ролі, процедуру відстеження правильності виконання завдань, моніторинг активності кожного члена та культуру спілкування. Таким чином група виконує подвійне завдання: академічне (досягнення навчальної та творчої мети) та соціально-психологічне (дотримання певної культури комунікації).

Використання технік для зняття психологічної напруги

Надання психологічної та емоційної допомоги учням під час уроків та в позаурочний час допомагають школярам налаштуватися на навчання та позбутися тривожності. Існує багато технік, які здатні дати людині величезне натхнення та розуміння ситуації. Проте незважаючи на простоту одних і складність інших, ефективність їх використання залежить не від тривалості та витрачених ресурсів. Набагато важливіше точність застосування. Наступні техніки можна використовувати самостійно, або комбінувати з іншими:
Здоров'язберігаючі технології
У практичній діяльності з використання здоров'язберігаючих технологій поряд з арт-технологіями, елементами тілесної терапії та психогімнастикою на особливу увагу заслуговує кінезіологія - наука про розвиток розумових здібностей через певні рухові вправи. Кінезіологічні вправи вдосконалюють механізми адаптації дитячого організму до зовнішнього середовища, допомагають уникнути стресових ситуацій, а також сприяють гармонійному розвитку особистості та самореалізації. І саме вони сприяють покращенню роботи головного мозку та створенню нових нейронних зв'язків, які відповідають за розвиток психічних процесів та інтелекту.
Сторітелінг
Проблема школярів епохи цифровізації - низький рівень розвитку уваги та вербальної майстерності, а на фоні бойових дій ця проблема ще більше загострилася. Сторітелінг - унікальна техніка, яка сприяє розвитку комунікативної культури, розширює пізнавальні можливості учнів. А ще її можна застосовувати на будь-якому уроці! Сторітелінг дозволяє не тільки ефективно донести інформацію до школярів, а й налагодити безпосередній зв'язок між вивченням навчального матеріалу та життям. За його допомогою учням набагато легше подолати всі труднощі в навчанні, адже "граючи в життя", вони відкриваються для спілкування та не відчувають страху.
Коучинг
Ця техніка допоможе подолати невпевненість у собі, позбавитися почуття невизначеності та розвивати відповідальність у школярів. Основою цієї методики є запитання, які дозволяють дізнатися про ситуацію та спонукають до розмірковування та замислення. Проте є певна особливість - відповіді мають бути схожі на маленьку розповідь і далі уточнюватися за допомогою питань такого ж плану.

Одним із інструментів коучингу, які стануть у пригоді під час роботи з учнями в умовах бойових дій є техніка "Колесо життєвого балансу". Вона дозволяє оцінити задоволення учнів сферами життя та виконується дуже просто:

1. Попросіть школярів намалювати коло, розбити його на 8 однакових секторів та назвати кожний: фінанси, яскравість життя, особистісне зростання, здоров'я, друзі та оточення, стосунки, духовний розвиток, кар'єра. У межах кожного сектору потрібно намалювати десятибальну шкалу (0 має бути у центрі кола).

2. Запропонуйте школярам оцінити кожний сектор та поставити позначку, яка характеризує їхнє задоволення відповідною сферою життя (0 - мінімум, 10 - максимум). Далі потрібно зафарбувати кожний сектор від центру кола до позначки.

3. Попросіть школярів визначити області, що найбільше потребують розвитку та подумати, просування яких сфер може одночасно сприяти зростанню інших. Також бажано визначити цілі, досягнення яких підвищить результати низьких секторів, та скласти план за формою:

час, необхідний для досягнення цілі;

ресурси, які можуть знадобитися (де і яким чином їх отримати?);

мотивацію;

точку відліку, тобто з якого числа розпочнете діяти (дуже добре зробити 1-й крок вже сьогодні!)

Ще однією корисною технікою, яка допоможе розвантажити сприйняття складних ситуацій, зняти певні блоки та комплекси, є вправа "Лінія часу". Її сенс полягає у розбитті проблему на осяжні шматочки, рішення яких є запланованим. Для цього потрібно намалювати шкалу, де на умовних тимчасових відрізках накреслити основні етапи досягнення цілі.

Якщо ви бажаєте дізнатися більше про організацію взаємодії в межах освітнього процесу в умовах війни та отримати взаємопідтримку, неодмінно завітайте на нашу нову інтернет-конференцію "Психолого-педагогічні засади роботи в кризових умовах" (онлайн - 6 та 7 травня, запис - безстроково).

# data[].attributes.attachment_link.title
Психологічна та емоційна підтримка школярів у воєнний час: ідеї та поради

# data[].attributes.attachment_link.description
Охорона здоров'я школярів, забезпечення їхнього психологічного благополуччя та надання педагогічної підтримки є основними пріоритетами у діяльності школи. Але з початком бойових дій на території нашої країни виконання цих завдань дуже ускладнилось. Як створити сприятливе освітнє середовище в умовах війни? Як організувати освітній процес, спрямований на виявлення та використання суб'єктивного досвіду учнів із урахуванням їхніх особистих потреб?

# data[].attributes.body
Цілі, принципи, завдання, заходи і форми національно-патріотичного виховання дітей та молоді в закладі освіти? + Банк досвіду з виховної роботи

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Які цілі, принципи, завдання, заходи і форми національно-патріотичного виховання дітей та молоді в закладі освіти? + Банк досвіду з виховної роботи Цільова соціальна програма національно-патріотичного виховання
Кабінет Міністрів України ухвалив державну цільову соціальну програму національно-патріотичного виховання.

Мета новоствореного документа - удосконалення та розвиток цілісної загальнодержавної політики національно-патріотичного виховання шляхом формування та утвердження української громадянської ідентичності.

Передбачається, що процес удосконалення та розвитку державної політики національно-патріотичного виховання відбуватиметься за кількома пріоритетними завданнями, серед яких - формування української громадянської ідентичності, військово-патріотичне виховання, формування науково-методологічних і методичних засад національно-патріотичного виховання тощо.
Що таке національно-патріотичне виховання
Патріотичне виховання в українському суспільстві залишається першочерговим як для держави, так і для системи освіти в цілому.

Основними складовими національно-патріотичного виховання є:

* громадянсько-патріотичне виховання

* військово-патріотичне виховання

* духовно-моральне виховання.

Національно-патріотичне виховання дітей та молоді - це комплексна системна й цілеспрямована діяльність органів державної влади, освітніх закладів, громадських організацій, сім'ї та інших соціальних інститутів щодо формування у молодого покоління (учнів, вихованців):

* високої патріотичної свідомості

* почуття вірності

* любові до Батьківщини

* турботи про благо свого народу

* готовності до виконання громадянського і конституційного обов'язку з захисту національних інтересів, цілісності, незалежності України, сприяння становленню її як правової, демократичної, соціальної держави.

Ключовий пріоритет національно-патріотичного виховання - формування ціннісного ставлення особистості до українського народу, Батьківщини, держави, нації.

Завдання закладів освіти - так побудувати виховну діяльність, щоб сама її організація, приклади авторитетних наставників-учителів, шкільне середовище виховували дітей у дусі патріотизму, глибокого розуміння історії свого народу, національної ідентичності, самобутності.

Мета заходів національно-патріотичного виховання у навчальних закладах - сприяти набуттю дітьми та молоддю досвіду патріотичних дій, вихованню в дусі патріотичного обов'язку.
Принципи національно-патріотичного виховання

* принцип національної спрямованості виховання

* формування у молоді:

- національної свідомості

- любові до України

- свого народу

- шанобливого ставлення до української культури

- здатності зберегти національну ідентичність, пишатися приналежністю до українського народу, брати участь у розбудові та захисті своєї держави

* принцип культуровідповідності

* виховання - культуротворчий процес задля формування базової культури особистості на основі набутого морально-етичного досвіду людства

* принцип гуманізації виховного процесу

* акцент на особистості як на вищій цінності

* принцип суб'єкт-суб'єктної взаємодії

* учасники виховного процесу:

- виступають рівноправними партнерами у спілкуванні

- беруть до уваги точку зору один одного

- визнають право на відмінності у поглядах

- узгоджують свої світоглядні позиції

* принцип цілісності

* організація виховання як системного педагогічного процесу, спрямованого на:

- гармонійний та різнобічний розвиток особистості

- формування цілісної картини світу

- забезпечення наступності напрямів та етапів виховної роботи

* акмеологічний принцип

* орієнтація виховного процесу на вищі морально-духовні досягнення й потенційні можливості особистості

* створення умов для досягнення життєвого успіху

* розвиток індивідуальних здібностей

* принцип особистісної орієнтації

* розуміння того, що загальні закони психологічного розвитку проявляються у кожної людини своєрідно й неповторно

* принцип життєвої творчої самодіяльності

* становлення особистості як творця свого життя, який:

- здатен приймати особисті рішення

- нести за відповідальність за свої рішення

- повноцінно жити і активно діяти

- постійно самовдосконалюватися

- адекватно і гнучко реагувати на соціальні зміни

* принцип толерантності

* інтегрованість української культури в європейський та світовий простір

* формування у вихованців відкритості, толерантного ставлення до цінностей, відмінних від національних ідей, до культури, мистецтва, вірувань інших народів

* здатність диференціювати спільне та відмінне в різних культурах

* сприйняття української культури як невід'ємної частини загальнолюдської

Цілі виховних завдань патріотичного виховання:
* утверджувати в свідомості й почуттях учня патріотичні цінності, переконання і повагу до культурно-історичного минулого України

* виховувати повагу до Конституції, законів України, державної символіки

* укріплювати розуміння взаємозв'язку між індивідуальною свободою, правами людини та її патріотичною відповідальністю

* сприяти набуттю здобувачами освіти патріотичного досвіду на основі:

- готовності до участі в процесах державотворення

- уміння визначати форми й способи участі в життєдіяльності громадянського суспільства, спілкуватися з соціальними інститутами, органами влади

- спроможності дотримувати законів і захищати права людини

- готовності взяти на себе відповідальність

- здатності розв'язувати конфлікти відповідно до демократичних принципів

* формувати мовленнєву культуру, толерантне ставлення до інших народів, культур і традицій

* утверджувати гуманістичну моральність як основу громадянського суспільства

* культивувати кращі риси української ментальності, як-то працелюбність, свободолюбство, справедливість, доброта, чесність, бережне ставлення до природи

* підвищувати престиж військової служби, культивувати ставлення до солдата як до захисника Вітчизни, героя

* виховувати нетерпимість до українофобства, аморальності, сепаратизму, шовінізму, фашизму тощо.
Заходи національно-патріотичного виховання
Задля виконання завдань національно-патріотичного виховання ІМЗО рекомендує розвивати у навчальних закладах мережу історичних клубів, аби учні мали можливість глибше ознайомитися з історією рідного краю та держави. Приміром, представляючи маловідомі факти минулого українського народу, можна використовувати проекти Українського інституту національної пам'яті.
Збірка методичних рекомендацій до відзначення пам'ятних дат у загальноосвітніх навчальних закладах Український інститут національної пам'яті, 2017
Героїчні й водночас драматичні події останнього часу спонукають до оновлення експозицій шкільних музеїв та кімнат бойової слави, зокрема щодо інформації про учасників АТО та волонтерів.

На часі - використання всіх можливостей музейної педагогіки у музейних залах, світлицях.

Варто зауважувати також на волонтерській діяльності педагогів, учнів, батьків як такій, що сприяє встановленню соціальних зв'язків, набуттю дітьми шанобливого й відповідального ставлення, формуванню соціально значущої ініціативності, прагнення пожертвувати в ім'я України вільним часом, здійснити альтруїстичний вчинок.

Важливим чинником національно-патріотичного виховання є феномен Майдану - промовистого свідчення жертовності заради безумовного дотримання прав людини та поваги до людської гідності, обстоювання загальнонаціональних інтересів відмовою від особистого заради досягнення спільної мети.

20 лютого, у День Героїв Небесної Сотні, рекомендовано вшанувати подвиг Героїв Небесної Сотні, провівши в усіх навчальних закладах:

* єдиний урок

* загальношкільну лінійку

* позакласні виховні заходи.

Зміст виховних заходів має позиціонувати Майдан як форму небаченого дотепер у світовій історії мирного колективного протесту українців у відповідь на порушення базових прав людини і громадянина з боку недемократичного політичного режиму в країні.

Особливою формою роботи має стати створення та популяризація діяльності регіональних Центрів військово-патріотичного виховання дітей та молоді. Головними завданнями Центрів є:

* фізична і професійна підготовка дітей та учнівської молоді до служби в Збройних Силах України

* патріотичне виховання на традиціях українського козацтва

* пропаганда здорового способу життя

* волонтерська та пошукова робота

* проведення масових заходів, спрямованих на підвищення рівня знань молоді про стандарти НАТО та престижності проходження військової служби за контрактом у Збройних Силах України.

Проект УІНП "Відеоісторія"

Як творилася держава. Українська революція 1917-1921 років
"100 років боротьби: УКРАЇНСЬКА РЕВОЛЮЦІЯ. 1917-1921" "НЕЗАЛЕЖНІСТЬ. Від 1991-го назавжди" Форми національно-патріотичного виховання
Форми, методи та прийоми роботи з національно-патріотичного виховання доречно обирати з огляду на вікові особливості учнів, уподобання й інтереси, традиції навчальних закладів і місцевих громад, можливості навчального закладу тощо.

З-поміж популярних форм національно-патріотичного виховання виокремлено такі, як:

* інтерактивна патріотична зарядка

* творчий проект " Алфавіт мого міста "

* тематичний (національно-патріотичний) клуб вихідного дня

* майстер-клас із виготовлення арт-листівок для українських воїнів

* колективна гра зі створення панно "Україна - моя країна!"

* авторський стріт-арт на асфальті крейдою (малюнок і назва)

* гра-репортаж "Видатні імена сучасної України"

* звіт-мандрівка "Сюжетні замальовки рідного краю"

* патріотичний флеш-моб

* презентація ролику (мультфільму) на патріотичну тематику, виготовленого дітьми

* зустрічі з цікавими земляками-патріотами

* акція-пересувна виставка "Маємо знати свої права"

* реконструкція історичних подій

* виготовлення плакатів чи постерів (вітальних, узагальнюючих, символічних)

* портфоліо родинних реліквій і чи традицій

* написання книги пам'яті (родини, школи, району, міста)

* станційні ігри (квест "Знайди Декларацію - врятуй незалежність")

* створення інфографіки (шевронів, подій)

* "живий музей"

* реальні або віртуальні подорожі (історичними музеями України чи місцями історичних подій)

* конкурси есе, біографічних розвідок

* тренінги (міні-, презентаційні, інформаційно-просвітницькі)

* флеш-моби (візуалізація державних чи національних символів, контурів кордонів України)

* лото "Меморі" (створення карток на запам'ятовування дат, назв місць, діячів та їхніх висловлювань, пов'язаних із здобуттям Україною незалежності, Днем Конституції та програвання)

* кастинг і розучування патріотичних пісень.
За Методичними рекомендаціями з питань організації виховної роботи у навчальних закладах та за матеріалами статті журнаму Методична скарбничка вихователя Зауважте!
Задля популяризації перспективного педагогічного досвіду на сторінці ІМЗО створено Банк досвіду виховної роботи з розділами:

* Національно-патріотичне виховання

* Громадянсько-патріотичне виховання

* Правове виховання

* Морально-духовне виховання

* Військово-патріотичне виховання

* Родинно-сімейне виховання

* Естетичне виховання

* Екологічне виховання

* Туристсько-краєзнавче виховання

* Формування здорового способу життя

* Учнівське самоврядування

* Модель інноваційної виховної системи

* Діяльність класного керівника

* Робота з обдарованими дітьми

* Пришкільні табори

* Тьютор у закладі освіти

* Трудове виховання

* Превентивне виховання

* Гуманітарне виховання

У виховній роботи застосовні також проекти Українського інституту національної пам'яті, як-то:

* Сто років боротьби: Українська революція 1917-1921

* Українська друга світова війна (Методичні матеріали)

* Колекція Музею Майдану

# data[].attributes.attachment_link.title
Завдання і напрями національно-патріотичного виховання в школі

# data[].attributes.attachment_link.description
Які цілі, принципи, завдання, заходи і форми національно-патріотичного виховання дітей та молоді в закладі освіти? + Банк досвіду з виховної роботи Цільова соціальна програма національно-патріотичного виховання Кабінет Міністрів України ухвалив державну цільову соціальну програму національно-патріотичного виховання. Мета новоствореного документа - удосконалення та розвиток цілісної загальнодержавної політики національно-патріотичного виховання шляхом формування та утвердження української громадянської ідентичності.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Марія Марковська

# data[].attributes.attachment_link.title
Як організувати патріотичне виховання. 30 ідей, порад і ресурсів

# data[].attributes.attachment_link.description
“Школа – це маленький тест-драйв дорослого життя. Формуючи в ній сучасне суспільство, що базується на цінностях, ми вчимо дітей механізмів,

# data[].attributes.headline
Концепція національно-патріотичного виховання

# data[].attributes.subject
Концепція національно-патріотичного виховання

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Державна служба якості освіти України

# data[].attributes.attachment_link.title
Виклики освіти під час війни та цифровізація освіти | Іван ЮРІЙЧУК

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Державна служба якості освіти України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Війна - надзвичайно складний час для усіх, а діти потерпають від неї найбільше. У цих обставинах школа може стати своєрідним осередком, що об'єднуватиме учнів та вчителів як громади, так і дітей та педагогів, які вимушені були покинути свої домівки. У багатьох регіонах це вже сталося і школи перетворилися на осередки для надання гуманітарної допомоги внутрішньо переміщеним особам, де також приймають вимушено переміщених дітей.

Разом з тим роль школи під час війни значно більша, ніж освітня. Спілкування дітей між собою допоможе їм відволіктися від трагічних подій, а дітям-переселенцям дасть можливість легше адаптуватися до нових умов життя, доєднатися до спільноти, поспілкуватися.

Відновлення роботи школи в дистанційному режимі у школах, де ситуація це дозволяє, буде важливим внеском у життєдіяльність громади.

Державна служба якості освіти у співпраці з ініціативою "Система забезпечення якості освіти", що впроваджується в межах проєкту " Супровід урядових реформ в Україні " (SURGe), розробили поради для керівників шкіл щодо відновлення освітнього процесу в умовах війни.

Поради щодо відновлення освітнього процесу у школах

Директорам шкіл спільно із засновниками важливо поінформувати мешканців територіальної громади (листівки, батьківські групи у месенджерах, оголошення у місцях надання гуманітарної допомоги, органах місцевої влади, поліції) про те, що батьки школярів можуть звернутися до школи для продовження навчання.

За можливості варто провести реєстрацію вимушено переміщених дітей (в тому числі онлайн), які можуть повернутися до навчання в тих громадах, в яких тимчасово перебувають.

Відновлюючи навчання у дистанційному режимі, директору варто вивчити спроможність закладу. Важливо підтримати вчителів своєї школи, вивчити ситуацію в колективі, психологічну готовність педагогів працювати з дітьми. Підтримати вчителів у цій ситуації, допомогти впоратися зі стресом - важлива частина роботи директора.

Вчителі, які вимушено переїхали із зони бойових дій, також можуть долучатися до освітнього процесу у школах тих громад, куди вони тимчасово переїхали. Це може бути як робота із дітьми громади, так і надання цим вчителям можливості скористатися приміщенням школи для роботи онлайн зі своїми учнями.

В умовах війни освітній процес важливо адаптувати так, щоб навчання не перевантажувало дітей та педагогів. Домашні завдання в умовах війни будуть недоречними.

У першу чергу варто віддавати перевагу навчальним предметам, інтегрованим курсам, що мають релевантний в умовах війни контент, а також адаптувати програму з навчальних предметів, добираючи теми, цікаві та корисні дітям сьогодні.

Важливо залучати до освітнього процесу шкільного психолога, а якщо такого немає, - директору варто залучити психологів із громади (центрів професійного розвитку педагогічних працівників), які готові на волонтерських засадах допомагати дітям і вчителям. Спілкування з психологом індивідуально або ж групові заняття допоможуть дітям і педагогам подолати стрес, а вимушено переселеним - також адаптуватися до нового середовища та почуватися в ньому більш комфортно.

Школа як осередок, що сьогодні об'єднує дітей та вчителів з різноманітних регіонів, має створювати можливості для спілкування учням, зокрема організовуючи гурткову роботу, волонтерські проєкти тощо.

Інформаційний матеріал підготовлено для Державної служби якості освіти в межах ініціативи "Система забезпечення якості освіти", що впроваджується в межах проєкту "Супровід урядових реформ в Україні" (SURGe). "Супровід урядових реформ в Україні" (SURGe) є проєктом міжнародної технічної допомоги, що реалізується компанією Alinea International та фінансується Урядом Канади.

Як організувати освітній процес в умовах війни: поради Державної служби якості освіти

Війна - надзвичайно складний час для усіх, а діти потерпають від неї найбільше. У цих обставинах школа може стати своєрідним осередком, що об'єднуватиме учнів та вчителів як громади, так і дітей та педагогів, які вимушені були покинути свої домівки. У багатьох регіонах це вже сталося і школи перетворилися на осередки для надання гуманітарної допомоги внутрішньо переміщеним особам, де також приймають вимушено переміщених дітей.

Разом з тим роль школи під час війни значно більша, ніж освітня. Спілкування дітей між собою допоможе їм відволіктися від трагічних подій, а дітям-переселенцям дасть можливість легше адаптуватися до нових умов життя, доєднатися до спільноти, поспілкуватися.

Відновлення роботи школи в дистанційному режимі у школах, де ситуація це дозволяє, буде важливим внеском у життєдіяльність громади.

Державна служба якості освіти у співпраці з ініціативою "Система забезпечення якості освіти", що впроваджується в межах проєкту " Супровід урядових реформ в Україні " (SURGe), розробили поради для керівників шкіл щодо відновлення освітнього процесу в умовах війни.

Поради щодо відновлення освітнього процесу у школах

Директорам шкіл спільно із засновниками важливо поінформувати мешканців територіальної громади (листівки, батьківські групи у месенджерах, оголошення у місцях надання гуманітарної допомоги, органах місцевої влади, поліції) про те, що батьки школярів можуть звернутися до школи для продовження навчання.

За можливості варто провести реєстрацію вимушено переміщених дітей (в тому числі онлайн), які можуть повернутися до навчання в тих громадах, в яких тимчасово перебувають.

Відновлюючи навчання у дистанційному режимі, директору варто вивчити спроможність закладу. Важливо підтримати вчителів своєї школи, вивчити ситуацію в колективі, психологічну готовність педагогів працювати з дітьми. Підтримати вчителів у цій ситуації, допомогти впоратися зі стресом - важлива частина роботи директора.

Вчителі, які вимушено переїхали із зони бойових дій, також можуть долучатися до освітнього процесу у школах тих громад, куди вони тимчасово переїхали. Це може бути як робота із дітьми громади, так і надання цим вчителям можливості скористатися приміщенням школи для роботи онлайн зі своїми учнями.

В умовах війни освітній процес важливо адаптувати так, щоб навчання не перевантажувало дітей та педагогів. Домашні завдання в умовах війни будуть недоречними.

У першу чергу варто віддавати перевагу навчальним предметам, інтегрованим курсам, що мають релевантний в умовах війни контент, а також адаптувати програму з навчальних предметів, добираючи теми, цікаві та корисні дітям сьогодні.

Важливо залучати до освітнього процесу шкільного психолога, а якщо такого немає, - директору варто залучити психологів із громади (центрів професійного розвитку педагогічних працівників), які готові на волонтерських засадах допомагати дітям і вчителям. Спілкування з психологом індивідуально або ж групові заняття допоможуть дітям і педагогам подолати стрес, а вимушено переселеним - також адаптуватися до нового середовища та почуватися в ньому більш комфортно.

Школа як осередок, що сьогодні об'єднує дітей та вчителів з різноманітних регіонів, має створювати можливості для спілкування учням, зокрема організовуючи гурткову роботу, волонтерські проєкти тощо.

Інформаційний матеріал підготовлено для Державної служби якості освіти в межах ініціативи "Система забезпечення якості освіти", що впроваджується в межах проєкту "Супровід урядових реформ в Україні" (SURGe). "Супровід урядових реформ в Україні" (SURGe) є проєктом міжнародної технічної допомоги, що реалізується компанією Alinea International та фінансується Урядом Канади.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Плахотнюк Сергій

# data[].attributes.attachment_link.title
Як організувати освітній процес в умовах війни: поради Державної служби якості освіти - Державна служба якості освіти України

# data[].attributes.attachment_link.description
Війна - надзвичайно складний час для усіх, а діти потерпають від неї найбільше. У цих обставинах школа може стати своєрідним осередком, що об'єднуватиме учнів та вчителів як громади, так і дітей та педагогів, які вимушені були покинути свої домівки.

# data[].attributes.headline
Відповіді на питання

# data[].attributes.body
Відповіді на питання, як подолати недоліки дистанційки та виклики війни, організувавши у школі якісне змішане навчання.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Державна служба якості освіти України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Останні три роки - роки викликів для освіти в Україні. Пандемія коронавірусу, а тепер повномасштабна війна, суттєво обмежили можливість дітей фізично відвідувати школу і тим самим підштовхнули освітян до пошуку нових форм та форматів навчання.

І коли під час пандемії COVID-19 основним завданням було обмежити фізичні контакти, щоб мінімізувати розповсюдження вірусу, то в умовах війни перед директорами шкіл та місцевими громадами стоїть завдання зробити освітній процес безпечним, не втративши якості.

Дистанційна освіта, безперечно, має свої переваги, та водночас, за результатами дослідження, проведеного Державною службою якості освіти спільно із проєктом "Супровід урядових реформ в Україні" (SURGe), недоліками дистанційки, що впливають на результати навчання, педагоги назвали відсутність живого спілкування та невміння дітей самостійно вчитися. Брак повноцінних дистанційних курсів на платформах шкіл також негативно позначається на якості навчальних результатів, оскільки основним видом діяльності залишається синхронне навчання (зум-уроки), тоді як асинхронне навчання (самостійна робота) - без належного педагогічного супроводу.

У цьому матеріалі директори шкіл знайдуть відповіді на питання, як подолати недоліки дистанційки та виклики війни, організувавши у школі якісне змішане навчання.

Що таке змішане навчання (blended learning)

У загальному розумінні змішане навчання - це навчання, за якого частина пізнавальної діяльності учнів відбувається на уроці під безпосереднім керівництвом учителя, а інша - у самостійній роботі з електронними ресурсами.

Є кілька варіантів "змішування":

поєднання очної форми із дистанційною;

поєднання різних форматів навчання у межах одного класу (основне очне навчання із використанням технологій дистанційного навчання та різних форм роботи з електронними ресурсами, онлайн-курсами тощо);

поєднання самостійного навчання та співпраці в класі;

змішування основного навчального контенту (підручників та навчальних матеріалів) із зовнішніми матеріалами (електронними ресурсами).

Найбільш застосованою в Україні наразі є практика поєднання очної форми із дистанційною.

Моделі "змішаного навчання"

Моделей змішаного навчання досить багато. Ми зупинимося на кількох основних.

Ротаційна модель

Суть цієї моделі полягає у так званій "ротації" учнів у школі. Відбувається також і "ротація" видів діяльності учнів - онлайн і офлайн.

Різновидом цієї моделі є робота за технологією "Перевернутий клас", коли учні частину матеріалів опрацьовують самостійно, а у класі обговорюють дискусійні питання, чи консультуються з учителем, або вивчають наступну частину матеріалу. Саме таку модель сьогодні реалізує більшість шкіл в Україні, які обрали змішаний формат навчання.

Гнучка модель

У цій моделі учні працюють за індивідуально налаштованим графіком переважно онлайн, а учитель є інструктором, який координує їхню діяльність та надає консультації. Причому консультації вчитель може надавати як очно, так і онлайн у синхронному режимі.

Таку модель часто обирають школи дистанційного навчання. Деякі школи в Україні, здебільшого у сільській місцевості, також реалізували таку модель під час пандемії та активної фази військових дій (у відносно безпечних регіонах).

Особистісно орієнтована модель

Передбачає навчання за індивідуальними освітніми траєкторіями (учні навчаються очно, а паралельно працюють із зовнішніми електронними ресурсами, онлайн-курсами). Така модель може використовуватися для поглибленого вивчення окремих предметів, у разі поєднання очної та екстернатної, очної та мережевої або інших форм здобуття освіти.

Модель збагаченого віртуального середовища

Модель передбачає основну роботу в режимі онлайн за розробленими дистанційними курсами. Водночас учень може відвідувати окремі уроки (якщо ця модель застосовується індивідуально), або ж для учнів усього класу проводяться окремі уроки (наприклад, на початку та в кінці вивчення теми, для захисту проєктів, обговорення окремих тем).

Така модель буде корисною громадам, де внаслідок воєнних дій школа зруйнована або пошкоджена, однак є обладнаний цифровий хаб чи інші приміщення, які можуть використовуватись для проведення окремих занять з учнями.

У ситуації, коли у школі є потреба і можливість організувати змішане навчання, необхідно визначитися з моделлю або моделями, за якими заклад буде працювати.

Законодавство не передбачає змішаної форми здобуття освіти як такої, тож якщо у школі організоване змішане навчання, то форма здобуття освіти є очною з використанням технологій дистанційного навчання.

Практичне застосування моделей змішаного навчання

Організовуючи змішане навчання, директор школи може поєднувати моделі, беручи від кожної необхідну складову та формуючи таким чином свою унікальну модель.

Київська гімназія східних мов № 1

У гімназії поєднали ротаційну та гнучку моделі: перші, другі та п'яті класи навчаються очно щодня, тоді як інші паралелі приєднуються до них на два тижні, чергуючись між собою.

Частина учнів (деякі з них за кордоном, деякі в Україні) навчаються дистанційно на постійній основі, однак дистанційні класи у гімназії не відкривались, оскільки навчання таких учнів здійснюється за рахунок індивідуальних освітніх траєкторій.

Розклад занять побудований так, що навчання відбувається фактично у дві зміни: вранці очне навчання у школі та дистанційне для учнів, які в Україні, а з 15:30 год. - дистанційне для дітей, які за кордоном.

Водночас для вивчення східних мов та для паралелей, які перебувають на очному навчанні, у школі організували міжкласні динамічні групи, у яких відбувається внутрішня ротація учнів між класами, а інші класи на паралелі навчаються дистанційно.

На зображенні - схема ротації учнів для вивчення східних мов (міжкласні динамічні групи). Розклад ділиться на парний і непарний тижні та є сталим за предметами. Форми навчання позначаються кольором. Уроки проводяться очно або дистанційно залежно від форми, на якій перебуває клас.

Яхниківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Лохвицької міської ради Полтавської області

Успішно поєднувати моделі змішаного навчання можна і у сільській місцевості з невеликим контингентом учнів школи. У Яхниківській школі 119 учнів, і цього року їхнє навчання побудоване таким чином, що 1-4-ті та 11-ті класи на постійній основі навчаються очно, 5-10-ті класи навчаються у змішаному режимі, а п'ятеро учнів навчаються дистанційно за індивідуальними освітніми траєкторіями.

У класах зі змішаним навчанням уроки проводяться за сталим розкладом онлайн чи в очному режимі. Вчителі планують свою роботу так, щоб новий матеріал, практичні, лабораторні проводити на офлайн-уроках, а відпрацювання навичок відбувалось під час онлайн-занять.

Як організувати якісне змішане навчання: чекліст для директора школи

Провести опитування

Результати опитування серед батьків та вчителів дадуть змогу адміністрації школи більш чітко розуміти побажання щодо форми та формату навчання, очікування, перестороги та можливості учасників освітнього процесу. Під час такого опитування варто запропонувати усі можливі варіанти (очне навчання, очне із використанням дистанційних технологій (змішане) дистанційне, сімейна (домашня) форма, екстернат).

Відкрити нові форми здобуття освіти

Якщо виникає потреба відкрити нові форми навчання, за якими школа раніше не працювала, відповідне рішення має бути ухвалене педагогічною радою. Про рішення необхідно повідомити засновнику та розмістити інформацію на сайті школи та /або засновника.

ВАЖЛИВО: Школа може сама ухвалювати рішення щодо форм здобуття освіти, за якими вона організовує освітній процес. В окремих випадках засновник може визначати опорні школи, які пропонують дистанційну форму здобуття освіти.

Відкрити дистанційні класи

Якщо у школі достатня кількість батьків висловила бажання, щоб їхні діти навчались дистанційно, школа може зробити ротацію учнів між класами та відкрити дистанційний клас. За нормативними документами, такий клас можна відкривати для п'яти і більше учнів.

Це дасть змогу спланувати навчальне навантаження вчителям, які працюють у таких класах, відповідно до норм, закладених для дистанційної форми навчання. Інша частина навчальних годин планується для роботи в асинхронному режимі.

Організувати навчання за індивідуальними освітніми траєкторіями

Якщо ж бажання навчатися дистанційно висловила невелика кількість батьків учнів, у такому разі школа може запропонувати навчання за індивідуальними освітніми траєкторіями, як це успішно роблять згадані вище заклади освіти.

Учні можуть доєднуватись до уроків в очному режимі через онлайн-платформи (Zoom, Google Meet тощо) та виконувати завдання, які пропонуватиме для них учитель. Такий формат навчання найбільш схожий на модель збагаченого віртуального середовища. Офіційно учні навчаються очно за індивідуальною освітньою траєкторією.

Розподілити учнів на підгрупи для ротації

Практика показує, що українські школи найчастіше використовують ротаційну модель як основну або як одну із компонентів змішаного навчання. У такому разі педагогічному колективу важливо разом обговорити та обрати, як саме буде відбуватися ротація учнів у школі. У цьому процесі насамперед необхідно враховувати місткість укриття та загальну кількість учнів, які будуть навчатись очно.

Як організувати ротацію учнів

Насамперед необхідно визначити, на скільки підгруп треба поділити учнів та у який спосіб це зробити. Учні можуть ділитися на підгрупи у класі та відвідувати школу по черзі. Також можуть навчатися очно по черзі окремі класи, паралелі класів, класи певного освітнього рівня тощо.

Під час пандемії COVID-19 розподіл на групи мав на меті зменшення фізичних контактів, тому учнів зазвичай розділяли на дві підгрупи у класі або виводили паралелями по черзі в окремі дні тижня або через тиждень.

В умовах війни завдання ротації - забезпечити безпечну евакуацію учнів у випадку повітряної тривоги, тобто зменшити кількість дітей, які одночасно перебувають у школі до тієї кількості, яку здатне вмістити укриття. У такому разі виводити на навчання окремі підгрупи учнів недоцільно. Це ускладнює організацію освітнього процесу та збільшує навантаження на вчителя. Які класи і в якій послідовності виводити на очне навчання, слід вирішити, виходячи з умов конкретної школи.
Варіанти ротації учнів
У практиці є різні варіанти ротації учнів:

початкова школа / базова школа / старша школа;

паралелі класів;

окремі класи по черзі, виходячи з різних міркувань: новонабрані класи, початкова школа, випускні класи тощо.

У випадку, коли поділ учнів відбувається на дві групи, класи можуть навчатись очно тиждень через тиждень або день через день. У другому випадку навчальні дні для кожного класу можуть змінюватися кожного тижня. Таким чином окремий клас у перший тиждень буде навчатися два дні, а в другий - два (наприклад, понеділок, середа, п'ятниця та вівторок і четвер). У школах, які навчаються шість днів на тиждень, можна розвантажити щоденну кількість навчальних годин та організувати для кожного класу кожного тижня три навчальних дні очно та три навчальних дні дистанційно.

Якщо поділ учнів відбувається на три групи, також можливі різні варіанти ротації. Тиждень через два, або день через два. У такому випадку у циклі з трьох тижнів кожен клас перебуватиме в режимі очного навчання два тижні по два дні і один тиждень - один день.

Можливо застосувати і більш складні рішення. До прикладу, частину уроків проводити постійно в очному режимі (зазвичай для цього обирають навчальні предмети мовно-літературної, математичної та природничої освітніх галузей), а частину - повністю перевести у дистанційний формат. Тоді учні можуть навчатися у дві підзміни щодня.

Варіантів розподілу учнів на групи та їх ротації може бути дуже багато. Під час ухвалення рішень варто максимально врахувати умови та обмеження, у яких працює школа.

Розподілити навчальне навантаження вчителів

Під час змішаного навчання керівникові слід врахувати, що кожен учитель працюватиме як у режимі очного, так і дистанційного навчання. В умовах, коли різні класи перебувають у різних форматах навчання, учителеві доведеться також протягом дня працювати у різних форматах. Це досить важко та потребує адаптації. Тому за можливості варто максимально врахувати різні формати навчання та черговість участі в них учнів під час розподілу навантаження педагогів. Слід також розподілити максимально години в класах, які навчатимуться в один період часу в одному форматі.

Адаптувати розклад уроків

Створення розкладу уроків для змішаного навчання не дорівнює створенню розкладу для очного навчання. Перший чинник, який треба враховувати, - поєднання очного та дистанційного навчання. Якщо школа використовує ротаційну модель як основну, і учні навчаються очно почергово, циклічно, у визначеному режимі, то розклад може бути сталим, а формат навчання у розкладі позначатися кольорами або іншими позначками. Якщо кожного тижня очно навчаються різні класи, зручно застосовувати динамічні позначки у розкладі. Наприклад, кольорові стікери на паперовому розкладі, а в електронному розкладі кожного тижня кольорами позначати такі класи.

Якщо ж у школі більш складна модель, наприклад частина уроків проводиться постійно в очному режимі, а учні навчаються у дві підзміни, то для кожної підзміни та кожного формату навчання може бути окремий розклад. Разом з тим може створюватися спільний розклад із використанням кольорових позначок.

Під час розробки розкладу уроків у дистанційному режимі можливий також варіант планування окремо синхронної та асинхронної частин уроків. Якщо такий розподіл не відбувається, важливо наголошувати вчителям, що тривалість синхронного проведення онлайн-уроків не має перевищувати норм, встановлених санітарним регламентом. Тобто вчителі частину уроку проводять синхронно, а решту часу організовують асинхронну роботу учнів.

ВАЖЛИВО: Наказом МОЗ від 01.08.2022 № 1371 внесено зміни до Санітарного регламенту для закладів загальної середньої освіти.

Адаптувати календарно-тематичне планування вчителів

Під час змішаного навчання календарно-тематичне планування має бути гнучким. З огляду на це варто розробляти КТП на два місяці або використовувати рамковий календарно-тематичний план (розроблений авторами програм та підручників) з подальшою його адаптацією під змішане навчання.

Під час розроблення КТП, перш за все, слід враховувати модель навчання, за якою працює школа та конкретний клас, із яким працює вчитель. Наприклад, якщо школа працює за моделлю чергування очного та дистанційного навчання один через два, варто розбити зміст навчального предмета на певні тритижневі цикли, визначити пріоритетні теми та види діяльності у цих циклах, які можна перемістити на тиждень очного навчання.

Доречно також під час розроблення КТП зарезервувати 20% навчального часу та використати його найбільш оптимально з урахуванням поточної ситуації.

Усвідомлюючи наявність певних прогалин у результатах навчання учнів, варто щонайменше перші три тижні присвятити діагностуванню та виявленню тем, у засвоєнні яких учні мають труднощі.

Серед основних стратегій адаптації календарно-тематичних планів - ущільнення змісту (укрупнення або скорочення тем), перегрупування змісту навчального матеріалу (перестановка тем місцями), розподіл тем на синхронне та асинхронне вивчення, інтеграція.
Інформаційний матеріал підготовлено для Державної служби якості освіти в межах ініціативи "Система забезпечення якості освіти", що впроваджується в межах проєкту "Супровід урядових реформ в Україні" (SURGe). "Супровід урядових реформ в Україні" (SURGe) є проєктом міжнародної технічної допомоги, що реалізується компанією Alinea International та фінансується Урядом Канади.

Змішане навчання: як організувати якісний освітній процес в умовах війни

Останні три роки - роки викликів для освіти в Україні. Пандемія коронавірусу, а тепер повномасштабна війна, суттєво обмежили можливість дітей фізично відвідувати школу і тим самим підштовхнули освітян до пошуку нових форм та форматів навчання.

І коли під час пандемії COVID-19 основним завданням було обмежити фізичні контакти, щоб мінімізувати розповсюдження вірусу, то в умовах війни перед директорами шкіл та місцевими громадами стоїть завдання зробити освітній процес безпечним, не втративши якості.

Дистанційна освіта, безперечно, має свої переваги, та водночас, за результатами дослідження, проведеного Державною службою якості освіти спільно із проєктом "Супровід урядових реформ в Україні" (SURGe), недоліками дистанційки, що впливають на результати навчання, педагоги назвали відсутність живого спілкування та невміння дітей самостійно вчитися. Брак повноцінних дистанційних курсів на платформах шкіл також негативно позначається на якості навчальних результатів, оскільки основним видом діяльності залишається синхронне навчання (зум-уроки), тоді як асинхронне навчання (самостійна робота) - без належного педагогічного супроводу.

У цьому матеріалі директори шкіл знайдуть відповіді на питання, як подолати недоліки дистанційки та виклики війни, організувавши у школі якісне змішане навчання.

Що таке змішане навчання (blended learning)

У загальному розумінні змішане навчання - це навчання, за якого частина пізнавальної діяльності учнів відбувається на уроці під безпосереднім керівництвом учителя, а інша - у самостійній роботі з електронними ресурсами.

Є кілька варіантів "змішування":

поєднання очної форми із дистанційною;

поєднання різних форматів навчання у межах одного класу (основне очне навчання із використанням технологій дистанційного навчання та різних форм роботи з електронними ресурсами, онлайн-курсами тощо);

поєднання самостійного навчання та співпраці в класі;

змішування основного навчального контенту (підручників та навчальних матеріалів) із зовнішніми матеріалами (електронними ресурсами).

Найбільш застосованою в Україні наразі є практика поєднання очної форми із дистанційною.

Моделі "змішаного навчання"

Моделей змішаного навчання досить багато. Ми зупинимося на кількох основних.

Ротаційна модель

Суть цієї моделі полягає у так званій "ротації" учнів у школі. Відбувається також і "ротація" видів діяльності учнів - онлайн і офлайн.

Різновидом цієї моделі є робота за технологією "Перевернутий клас", коли учні частину матеріалів опрацьовують самостійно, а у класі обговорюють дискусійні питання, чи консультуються з учителем, або вивчають наступну частину матеріалу. Саме таку модель сьогодні реалізує більшість шкіл в Україні, які обрали змішаний формат навчання.

Гнучка модель

У цій моделі учні працюють за індивідуально налаштованим графіком переважно онлайн, а учитель є інструктором, який координує їхню діяльність та надає консультації. Причому консультації вчитель може надавати як очно, так і онлайн у синхронному режимі.

Таку модель часто обирають школи дистанційного навчання. Деякі школи в Україні, здебільшого у сільській місцевості, також реалізували таку модель під час пандемії та активної фази військових дій (у відносно безпечних регіонах).

Особистісно орієнтована модель

Передбачає навчання за індивідуальними освітніми траєкторіями (учні навчаються очно, а паралельно працюють із зовнішніми електронними ресурсами, онлайн-курсами). Така модель може використовуватися для поглибленого вивчення окремих предметів, у разі поєднання очної та екстернатної, очної та мережевої або інших форм здобуття освіти.

Модель збагаченого віртуального середовища

Модель передбачає основну роботу в режимі онлайн за розробленими дистанційними курсами. Водночас учень може відвідувати окремі уроки (якщо ця модель застосовується індивідуально), або ж для учнів усього класу проводяться окремі уроки (наприклад, на початку та в кінці вивчення теми, для захисту проєктів, обговорення окремих тем).

Така модель буде корисною громадам, де внаслідок воєнних дій школа зруйнована або пошкоджена, однак є обладнаний цифровий хаб чи інші приміщення, які можуть використовуватись для проведення окремих занять з учнями.

У ситуації, коли у школі є потреба і можливість організувати змішане навчання, необхідно визначитися з моделлю або моделями, за якими заклад буде працювати.

Законодавство не передбачає змішаної форми здобуття освіти як такої, тож якщо у школі організоване змішане навчання, то форма здобуття освіти є очною з використанням технологій дистанційного навчання.

Практичне застосування моделей змішаного навчання

Організовуючи змішане навчання, директор школи може поєднувати моделі, беручи від кожної необхідну складову та формуючи таким чином свою унікальну модель.

Київська гімназія східних мов № 1

У гімназії поєднали ротаційну та гнучку моделі: перші, другі та п'яті класи навчаються очно щодня, тоді як інші паралелі приєднуються до них на два тижні, чергуючись між собою.

Частина учнів (деякі з них за кордоном, деякі в Україні) навчаються дистанційно на постійній основі, однак дистанційні класи у гімназії не відкривались, оскільки навчання таких учнів здійснюється за рахунок індивідуальних освітніх траєкторій.

Розклад занять побудований так, що навчання відбувається фактично у дві зміни: вранці очне навчання у школі та дистанційне для учнів, які в Україні, а з 15:30 год. - дистанційне для дітей, які за кордоном.

Водночас для вивчення східних мов та для паралелей, які перебувають на очному навчанні, у школі організували міжкласні динамічні групи, у яких відбувається внутрішня ротація учнів між класами, а інші класи на паралелі навчаються дистанційно.

На зображенні - схема ротації учнів для вивчення східних мов (міжкласні динамічні групи). Розклад ділиться на парний і непарний тижні та є сталим за предметами. Форми навчання позначаються кольором. Уроки проводяться очно або дистанційно залежно від форми, на якій перебуває клас.

Яхниківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Лохвицької міської ради Полтавської області

Успішно поєднувати моделі змішаного навчання можна і у сільській місцевості з невеликим контингентом учнів школи. У Яхниківській школі 119 учнів, і цього року їхнє навчання побудоване таким чином, що 1-4-ті та 11-ті класи на постійній основі навчаються очно, 5-10-ті класи навчаються у змішаному режимі, а п'ятеро учнів навчаються дистанційно за індивідуальними освітніми траєкторіями.

У класах зі змішаним навчанням уроки проводяться за сталим розкладом онлайн чи в очному режимі. Вчителі планують свою роботу так, щоб новий матеріал, практичні, лабораторні проводити на офлайн-уроках, а відпрацювання навичок відбувалось під час онлайн-занять.

Як організувати якісне змішане навчання: чекліст для директора школи

Провести опитування

Результати опитування серед батьків та вчителів дадуть змогу адміністрації школи більш чітко розуміти побажання щодо форми та формату навчання, очікування, перестороги та можливості учасників освітнього процесу. Під час такого опитування варто запропонувати усі можливі варіанти (очне навчання, очне із використанням дистанційних технологій (змішане) дистанційне, сімейна (домашня) форма, екстернат).

Відкрити нові форми здобуття освіти

Якщо виникає потреба відкрити нові форми навчання, за якими школа раніше не працювала, відповідне рішення має бути ухвалене педагогічною радою. Про рішення необхідно повідомити засновнику та розмістити інформацію на сайті школи та /або засновника.

ВАЖЛИВО: Школа може сама ухвалювати рішення щодо форм здобуття освіти, за якими вона організовує освітній процес. В окремих випадках засновник може визначати опорні школи, які пропонують дистанційну форму здобуття освіти.

Відкрити дистанційні класи

Якщо у школі достатня кількість батьків висловила бажання, щоб їхні діти навчались дистанційно, школа може зробити ротацію учнів між класами та відкрити дистанційний клас. За нормативними документами, такий клас можна відкривати для п'яти і більше учнів.

Це дасть змогу спланувати навчальне навантаження вчителям, які працюють у таких класах, відповідно до норм, закладених для дистанційної форми навчання. Інша частина навчальних годин планується для роботи в асинхронному режимі.

Організувати навчання за індивідуальними освітніми траєкторіями

Якщо ж бажання навчатися дистанційно висловила невелика кількість батьків учнів, у такому разі школа може запропонувати навчання за індивідуальними освітніми траєкторіями, як це успішно роблять згадані вище заклади освіти.

Учні можуть доєднуватись до уроків в очному режимі через онлайн-платформи (Zoom, Google Meet тощо) та виконувати завдання, які пропонуватиме для них учитель. Такий формат навчання найбільш схожий на модель збагаченого віртуального середовища. Офіційно учні навчаються очно за індивідуальною освітньою траєкторією.

Розподілити учнів на підгрупи для ротації

Практика показує, що українські школи найчастіше використовують ротаційну модель як основну або як одну із компонентів змішаного навчання. У такому разі педагогічному колективу важливо разом обговорити та обрати, як саме буде відбуватися ротація учнів у школі. У цьому процесі насамперед необхідно враховувати місткість укриття та загальну кількість учнів, які будуть навчатись очно.

Як організувати ротацію учнів

Насамперед необхідно визначити, на скільки підгруп треба поділити учнів та у який спосіб це зробити. Учні можуть ділитися на підгрупи у класі та відвідувати школу по черзі. Також можуть навчатися очно по черзі окремі класи, паралелі класів, класи певного освітнього рівня тощо.

Під час пандемії COVID-19 розподіл на групи мав на меті зменшення фізичних контактів, тому учнів зазвичай розділяли на дві підгрупи у класі або виводили паралелями по черзі в окремі дні тижня або через тиждень.

В умовах війни завдання ротації - забезпечити безпечну евакуацію учнів у випадку повітряної тривоги, тобто зменшити кількість дітей, які одночасно перебувають у школі до тієї кількості, яку здатне вмістити укриття. У такому разі виводити на навчання окремі підгрупи учнів недоцільно. Це ускладнює організацію освітнього процесу та збільшує навантаження на вчителя. Які класи і в якій послідовності виводити на очне навчання, слід вирішити, виходячи з умов конкретної школи.
Варіанти ротації учнів
У практиці є різні варіанти ротації учнів:

початкова школа / базова школа / старша школа;

паралелі класів;

окремі класи по черзі, виходячи з різних міркувань: новонабрані класи, початкова школа, випускні класи тощо.

У випадку, коли поділ учнів відбувається на дві групи, класи можуть навчатись очно тиждень через тиждень або день через день. У другому випадку навчальні дні для кожного класу можуть змінюватися кожного тижня. Таким чином окремий клас у перший тиждень буде навчатися два дні, а в другий - два (наприклад, понеділок, середа, п'ятниця та вівторок і четвер). У школах, які навчаються шість днів на тиждень, можна розвантажити щоденну кількість навчальних годин та організувати для кожного класу кожного тижня три навчальних дні очно та три навчальних дні дистанційно.

Якщо поділ учнів відбувається на три групи, також можливі різні варіанти ротації. Тиждень через два, або день через два. У такому випадку у циклі з трьох тижнів кожен клас перебуватиме в режимі очного навчання два тижні по два дні і один тиждень - один день.

Можливо застосувати і більш складні рішення. До прикладу, частину уроків проводити постійно в очному режимі (зазвичай для цього обирають навчальні предмети мовно-літературної, математичної та природничої освітніх галузей), а частину - повністю перевести у дистанційний формат. Тоді учні можуть навчатися у дві підзміни щодня.

Варіантів розподілу учнів на групи та їх ротації може бути дуже багато. Під час ухвалення рішень варто максимально врахувати умови та обмеження, у яких працює школа.

Розподілити навчальне навантаження вчителів

Під час змішаного навчання керівникові слід врахувати, що кожен учитель працюватиме як у режимі очного, так і дистанційного навчання. В умовах, коли різні класи перебувають у різних форматах навчання, учителеві доведеться також протягом дня працювати у різних форматах. Це досить важко та потребує адаптації. Тому за можливості варто максимально врахувати різні формати навчання та черговість участі в них учнів під час розподілу навантаження педагогів. Слід також розподілити максимально години в класах, які навчатимуться в один період часу в одному форматі.

Адаптувати розклад уроків

Створення розкладу уроків для змішаного навчання не дорівнює створенню розкладу для очного навчання. Перший чинник, який треба враховувати, - поєднання очного та дистанційного навчання. Якщо школа використовує ротаційну модель як основну, і учні навчаються очно почергово, циклічно, у визначеному режимі, то розклад може бути сталим, а формат навчання у розкладі позначатися кольорами або іншими позначками. Якщо кожного тижня очно навчаються різні класи, зручно застосовувати динамічні позначки у розкладі. Наприклад, кольорові стікери на паперовому розкладі, а в електронному розкладі кожного тижня кольорами позначати такі класи.

Якщо ж у школі більш складна модель, наприклад частина уроків проводиться постійно в очному режимі, а учні навчаються у дві підзміни, то для кожної підзміни та кожного формату навчання може бути окремий розклад. Разом з тим може створюватися спільний розклад із використанням кольорових позначок.

Під час розробки розкладу уроків у дистанційному режимі можливий також варіант планування окремо синхронної та асинхронної частин уроків. Якщо такий розподіл не відбувається, важливо наголошувати вчителям, що тривалість синхронного проведення онлайн-уроків не має перевищувати норм, встановлених санітарним регламентом. Тобто вчителі частину уроку проводять синхронно, а решту часу організовують асинхронну роботу учнів.

ВАЖЛИВО: Наказом МОЗ від 01.08.2022 № 1371 внесено зміни до Санітарного регламенту для закладів загальної середньої освіти.

Адаптувати календарно-тематичне планування вчителів

Під час змішаного навчання календарно-тематичне планування має бути гнучким. З огляду на це варто розробляти КТП на два місяці або використовувати рамковий календарно-тематичний план (розроблений авторами програм та підручників) з подальшою його адаптацією під змішане навчання.

Під час розроблення КТП, перш за все, слід враховувати модель навчання, за якою працює школа та конкретний клас, із яким працює вчитель. Наприклад, якщо школа працює за моделлю чергування очного та дистанційного навчання один через два, варто розбити зміст навчального предмета на певні тритижневі цикли, визначити пріоритетні теми та види діяльності у цих циклах, які можна перемістити на тиждень очного навчання.

Доречно також під час розроблення КТП зарезервувати 20% навчального часу та використати його найбільш оптимально з урахуванням поточної ситуації.

Усвідомлюючи наявність певних прогалин у результатах навчання учнів, варто щонайменше перші три тижні присвятити діагностуванню та виявленню тем, у засвоєнні яких учні мають труднощі.

Серед основних стратегій адаптації календарно-тематичних планів - ущільнення змісту (укрупнення або скорочення тем), перегрупування змісту навчального матеріалу (перестановка тем місцями), розподіл тем на синхронне та асинхронне вивчення, інтеграція.
Інформаційний матеріал підготовлено для Державної служби якості освіти в межах ініціативи "Система забезпечення якості освіти", що впроваджується в межах проєкту "Супровід урядових реформ в Україні" (SURGe). "Супровід урядових реформ в Україні" (SURGe) є проєктом міжнародної технічної допомоги, що реалізується компанією Alinea International та фінансується Урядом Канади.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Плахотнюк Сергій

# data[].attributes.attachment_link.title
Змішане навчання: як організувати якісний освітній процес в умовах війни - Державна служба якості освіти України

# data[].attributes.attachment_link.description
Директори шкіл знайдуть відповіді на питання, як подолати недоліки дистанційки та виклики війни, організувавши у школі якісне змішане навчання

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У межах Всеукраїнської програми ментального здоров'я та за ініціативою Олени Зеленської МОН спільно із ГО " Підтримай дитину" та проєктом " Подбай про себе ", ГО "Асоціація дієвих психологів України" продовжує нагадувати про базові речі на щодень, які дозволять підтримувати психоемоційний стан.

Турбота про себе - це обов'язок 24 години на добу 7 днів на тиждень, а особливо в умовах воєнного стану. Якщо ми не подбаємо про себе, то не зможемо допомогти комусь іншому. Тільки якісне піклування про власний емоційний і психологічний стан допоможе з мінімальними втратами для життя і нервової системи впоратися з наслідками жахливих подій.
1. Відновлюйте внутрішні ресурси
Внутрішній ресурс - це наявність фізичних і психічних сил, енергії, потенціалів для вирішення завдань і складнощів. Тільки в ресурсному стані ми можемо бути продуктивними. Якщо не наповнюватимемо себе позитивом, є ймовірність повного виснаження.

Для відновлення ресурсу рекомендуємо скористатися арттехнікою "Квітка ресурсів".

Намалюйте ромашку з пелюстками і листочками на стеблі і обов'язково, щоб квітка була заземленою, тобто мала опору - було видно землю, звідки вона проростає.

На кожній пелюстці напишіть особисту рису, якою ви пишаєтесь і яка допомагає в житті (доброта, комунікабельність, щирість, цілеспрямованість тощо). У кожного буде індивідуальний набір якостей, тому що ми всі різні.

На листках напишіть імена людей (родичів, друзів), які вас підтримують у складних ситуаціях. Кількість листя у кожного буде своя, адже це також індивідуальні особливості.

Тепер перейдіть до опори. Це те, на чому тримається ваша квітка, з чого зростає. Що є вашою опорою в житті? Що є незмінно важливим в різних ситуаціях і з вами завжди?

Звичайно, в ідеалі, це і є ваш внутрішній стрижень, ваша опора. Її треба наповнювати і берегти.

Ваша квітка ресурсу готова!
2. Даруйте собі щоденні маленькі радощі та смійтеся
Дуже важливо, щоб навіть під час війни ви робили ті справи, які є цікавими, розслаблювальними або веселими. Не має значення, що це. Головне, щоб потім ви не звинувачували себе через них.

Є можливість насолоджуватися життям? Робіть це! Важливо відновити відчуття безперервності життя та знаходити маленькі життєві радощі щодня.

Ось техніка, яка допоможе згадати "Моменти задоволення"

Пригадайте хвинили, коли ви були щасливими. Що сприяло цьому? Можливо, філіжанка кави рано-вранці; вечір за переглядом серіалів; читання книжки; перегортання стрічки в інстаграмі тощо?

Складіть список таких моментів, у ньому має бути не менше ніж 10 пунктів.

Визначте, що дає вам задоволення найбільше.

Підкресліть те, що не потребує великих коштів, а також те, що можете робити без допомоги інших.

Тобто ви визначили речі, які можете самостійно робити тут і зараз та які допоможуть відновитися.

Після формування списку потрібно три елементи робити щодня, хоча б по 10-15 хв. Якщо не хочеться це робити, змушуйте себе. Так ви привчаєтеся турбуватися про себе.

Хочете сміятися? Не стримуйтеся - смійтеся. Це не соромно! Нині це ліки для українців. Адже сміх не лише знижує напругу, а й допомагає відсторонитися від важких думок.

Гортайте меми перед сном.

# data[].attributes.attachment_link.title
Психоемоційна підтримка: роль ресурсності та усмішки

# data[].attributes.attachment_link.description
У межах Всеукраїнської програми ментального здоров'я та за ініціативою Олени Зеленської МОН спільно із ГО " Підтримай дитину" та проєктом " Подбай про себе ", ГО "Асоціація дієвих психологів України" продовжує нагадувати про базові речі на щодень, які дозволять підтримувати психоемоційний стан.

# data[].attributes.headline
У науково-методичном

# data[].attributes.body
У науково-методичному збірнику розкрито структуру, основні тенденції та особливості форм та методів активізації інноваційної діяльності закладів освіти.