# data[].attributes.headline
Найвищий у світі пам

# data[].attributes.body
Найвищий у світі пам’ятник Шевченкові, висотою 7 метрів, стоїть у Ковелі, що на Волині. А ось найвище місце на Землі, де встановлений монумент поетові, на піку Шевченка у Кабардино- Балкарії – 4200 метрів над рівнем моря.

# data[].attributes.attachment_link.title
250px-Пам’ятник_Т.Г.Шевченку_(Ковель),_02

# data[].attributes.headline
Мистецький хист до м

# data[].attributes.body
Мистецький хист до малювання Тараса Шевченка дав йому шлях до звільнення з кріпацтва. Український геній прославився як поет, але також він творив прекрасні картини.

# data[].attributes.headline
До нашого часу збері

# data[].attributes.body
До нашого часу зберіглося понад 800 робіт автора.

# data[].attributes.headline
Науковці, які займаю

# data[].attributes.body
Науковці, які займаються вивченням творчості Тараса Шевченка стверджують, що за життя він намалював 1 300 картин: портрети, автопортрети, малюнки, офорти, ескізи та інше.

# data[].attributes.headline
Майже на усіх контин

# data[].attributes.body
Майже на усіх континентах світу, окрім Африки є пам’ятники Шевченкові, у 47 країнах світу – 100 монументів. Однак наступного року мають звести монумент у Південно-Африканській Республіці (ПАР). Відсутні пам’ятники Кобзареві у Німеччині, Великобританії, Естонії, Латвії, Киргизії.

# data[].attributes.attachment_caption
Пам'ятник Тарасу Шевченку у Харкові

# data[].attributes.headline
Пам'ятник Тарасові Ш

# data[].attributes.body
Пам'ятник Тарасові Шевченку (Ромни)

# data[].attributes.attachment_link.title
Пам'ятник_Тарасу_Григоровичу_Шевченко,_м._Ромни

# data[].attributes.headline
👨🏻 У Сербії встанови

# data[].attributes.body
👨🏻 У Сербії встановили пам'ятник Шевченку

# data[].attributes.headline
● У 1861 році Тарас 

# data[].attributes.body
● У 1861 році Тарас Григорович за власні кошти видав Буквар. Книга вийшла накладом у 10 тис. примірників і була призначена для вивчення грамоти у безкоштовних школах.

# data[].attributes.headline
Поціновувачі та досл

# data[].attributes.body
Поціновувачі та дослідники біографії поета дійшли висновку, що за життя Тарас Григорович був великим модником. У своїх особистих мемуарах «батько» українського народу висловив захват стосовно купівлі нового плаща-макінтоша, вартістю 100 рублів. До слова, коли Шевченко працював в археологічній комісії, його зарплата становила 150 рублів на рік.

# data[].attributes.headline
Про кохання в житті 

# data[].attributes.body
Про кохання в житті Тараса Шевченка розповідають багато. Зокрема те, що протягом декількох десятків років його не полишало бажання одружитися та мати сім´ю. Останнім захопленням і претенденткою на роль дружини митця була 20-річна Ликера Полусмак. На той час поету виповнилось 46. Шлюб не склався, і офіційних версій цьому декілька. Одна з найімовірніших — груба селянка Ликера не відповідала тонкій і чуттєвій душі Шевченка.

# data[].attributes.headline
 Освіта митця <

# data[].attributes.body
Освіта митця — всього 2 класи. Здобував він її у церковно-приходській школі. Проте поету вдалося створити одну з найбільш популярних книг української класичної літератури.  Мова йде про «Кобзар», який було перевидано понад 8 мільйонів разів. У Черкасах навіть створено цілий музей, присвячений цій віршованій збірці.

# data[].attributes.headline
 У Шевченка є д

# data[].attributes.body
У Шевченка є дві могили: на Смоленському кладовищі в Петербурзі, місті, в якому  він помер і був спочатку похоронений, та в Каневі. До Канева труну із тілом перевезли через два місяці після смерті поета, відповідно до його заповіту.

# data[].attributes.headline
Іменем Шевченка назв

# data[].attributes.body
Іменем Шевченка названо багато населених пунктів та географічних локацій по всій планеті. Наприклад, тільки в Україні — 164 назви. Окрім того, на честь Кобзаря названа гірська вершина Північного Кавказу (висота 4200 м), морська протока в Аральському морі та навіть кратер на Меркурії, діаметр якого — 137 кілометрів.

# data[].attributes.attachment_link.title
завантаження

# data[].attributes.attachment_link.title
завантаження (2)

# data[].attributes.attachment_link.title
завантаження (3)

# data[].attributes.attachment_link.title
завантаження (4)

# data[].attributes.attachment_link.title
Артем Пивоваров х DOROFEEVA - Думи (Live Studio Version)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Піккардійська Терція

# data[].attributes.attachment_link.title
Піккардійська Терція - Ой по горі роман цвіте (Official Lyric Video)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Остап Вишня колись сказав про Шевченка, що це людина, яка урятувала цілу націю. Тарас Григорович завжди буде жити в серцях українців, а його невмирущий дух витати над Україною. Пригадаймо деякі з його поезій і так вшануємо пам'ять Великого Кобзаря.
1. Встала весна (Уривок із поеми "Гайдамаки")

2. Сонце гріє, вітер віє

3. Реве та стогне Дніпр широкий (Уривок з поеми "Причинна")

4. За сонцем хмаронька пливе

За сонцем хмаронька пливе,
Червоні поли розстилає
І сонце спатоньки зове
У синє море: покриває
Рожевою пеленою,
Мов мати дитину.

5. По діброві вітер виє (Уривок із поеми "Тополя")

По діброві вітер виє,
Гуляє по полю,
Край дороги гне тополю
До самого долу.
Стан високий, лист широкий -
Нащо зеленіє?
Кругом поле, як те море
Широке синіє.
Та ясен раз у раз скрипів.

6. Зоре моя вечірняя

7. Садок вишневий коло хати

8. Село

Село! І серце одпочине...
Село на нашій Україні -
Неначе писанка: село
Зеленим гаєм поросло;
Цвітуть сади, біліють хати,
А на горі стоять палати
Неначе диво, а кругом
Широколистиї тополі;
А там і ліс - і ліс, і поле,
І сині гори за Дніпром:
Сам Бог вітає над селом!..

9. Світає, край неба палає

10. Зацвіла в долині червона калина

11. Червоний місяць аж горить

12. А нумо знову віршувать

13. Мені тринадцятий минало

14. Мені однаково

15. І небо невмите, і заспані хвилі

16. І вам слава, сині гори (Уривок з поеми "Кавказ")

17. Г. З. (уривок)

18. Тополя

19. І досі сниться: під горою

20. На панщині пшеницю жала

21. Минають дні, минають ночі

22. І золотої й дорогої...

23. Думи мої, думи

24. На Великдень на соломі

25. Якби ви знали, паничі...

26. Думка

27. Заповіт
Приєднуйтесь до нашої сторінки і групи у Фейсбуці, спільнот у Viber та Telegram

# data[].attributes.attachment_link.title
27 найпопулярніших поезій Тараса Шевченка

# data[].attributes.attachment_link.description
Пригадаймо деякі з його віршів і так вшануємо пам'ять Великого Кобзаря

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Таблоїд Волині

# data[].attributes.attachment_link.title
Скрябін -  Ох не однаково мені

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Книга-мандрівка. Україна

# data[].attributes.attachment_link.title
Як Тарас Шевченко став зіркою. 3 серія «Книга-мандрівка. Україна».

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Волкова

# data[].attributes.attachment_link.title
Не журися, Україно - пісня на слова Т. Шевченка (прем"єра кліпу-2023) ETERYAL PRODUCTION

# data[].attributes.attachment_link.title
Артем Пивоваров х Ярмак - Минають дні, минають ночі

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Театр пісні «Джерела»

# data[].attributes.attachment_link.title
«За байраком байрак»: пісня на слова Т. Шевченка (акапела)

# data[].attributes.attachment_link.title
ИРИНА БИЛЫК - БАНДУРИСТЕ, ОРЛЕ СИЗИЙ [OFFICIAL VIDEO]

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Я мрію дожити до тих часів, коли дітям у школі перестануть сльозливо оповідати про горопашного кріпака Тараса Шевченка, а вестимуть мову про неймовірного хлопчика, який створив сам себе", - цитата лауреата Шевченківської премії, поета і видавця Івана Малковича. Далі повний текст промови.
В середині 1980-х улюбленою розвагою кількох молодих поетів була, зокрема, й така: комусь із "непосвячених" ми цитували певні знакові рядки і просили відгадати, хто їх написав.

От, наприклад: "Слова дощем позамивались... І не дощем, і не слова..." Люди називали і Вінграновського, і ще когось - найначитаніші припускали, що це Еліот чи Сен-Жон Перс... І як солодко було відкривати їм, що це - Шевченко! І що "Ми восени таки похожі хоч капельку на образ Божий" чи, скажімо, "Готово! Парус розпустили..." - це теж Шевченко.

Ми хвалилися Шевченком, як у тому давньоукраїнському канті: "І Тобою, милий Боже, повсякчас хвалюся". Як же нам хотілося довести всьому світові, що Шевченко і модерний, і сучасний, адже з нього постійно ліпили тільки селянського романтика і таврувальника панів, понижуючи образ національного генія до постаті бідного кобзаря, що печально пощипує струни кобзи чи бандури.

Тобто: "Читайте "Наймичку" й "Тополю", забудьте "Мертвим і живим", як уїдливо зауважив сучасний поет.
Біда в тому, що в багатьох шкільних і студентських авдиторіях саме такий образ Шевченка переважає й досі - кріпак і селянський поет-мученик.
"Скиньте з Шевченка шапку. Та отого дурного кожуха. Відкрийте в нім академіка. Ще одчайдуха-зуха..." - закликав Драч і багато інших поетів впродовж сторіччя.

Але наша українська натура й далі продовжує зациклюватися на образі мученика, затінюючи істинний образ Шевченка-поета, чий "Кобзар" - особливо в часи бездержавності - і аж дотепер правив нам за найвищу Конституцію Національного Духу. Багато поетів страждали і гинули, але небагато давали прихисток у слові цілій нації.

І не випадково уже в наші драматичні дні відважний син древнього вірменського народу Сергій Нігоян гине в центрі Києва за ідеали гідності саме з Шевченковими словами на вустах: "Борітеся - поборете!".

Не випадково, перекрикуючи той незабутній протестний брязкіт наростаючого бойовиська, молода українська письменниця, стоячи на вершечку барикади на Грушевського і показуючи пальцем на янучарів, з убивчою силою проголошуватиме Шевченкове: "Во Іудеї, во дні они, во врем'я Ірода-царя... романські п'яні легіони паскудились...".
Бо справжні Шевченкові смисли в багатьох його творах звучать як важкий, глибокий рок, а не мелясна попса.
Я мрію дожити до тих часів, коли дітям у школі перестануть сльозливо оповідати про горопашного кріпака, який служив безправним, безсловесним попихачем у панів, а змінять парадигму і вестимуть натхненну мову про неймовірного хлопчика, що аж світився великим талантом, який без тата й мами, і без, здавалося, жодних шансів на успіх, створив сам себе.

І це його світіння бачили всі - і той свавільний п'яний дячок, з яким малий Тарас читає псалтиря над померлими, - а читає він найкраще за всіх своїх ровесників - і навіть норовистий Павло Енгельгардт, до якого хлопчик приходить по дозвіл навчатися у хлипнівського маляра, бо з дитинства любить малювати вояків і коней, це його найбільша пристрасть, і він вперто шукає вчителя.

Енгельгардт швидко збагнув, що йому до рук потрапив справжній скарб, адже Тарас найдотепніший, найспритніший, він усе робить завиграшки, талановито, - кращого за нього не знайти! І він бере хлопця спочатку у Вільно, а потім і в столицю.

А Шевченко тим часом вишколюється в малярстві, і його мистецьке око все помічає. Виявляється, панське життя теж має свої протиріччя. У кожного суспільного стану - своя морока. І, попри зрозумілий класовий антагонізм, Шевченко згодом напише й таке, що в нас нечасто цитували:

Не завидуй багатому:

Багатий не знає

Ні приязні, ні любові -

Він те все наймає...

Практичний нащадок швейцарського роду має свої плани щодо талановитого юнака, тож віддає його аж в 4-річну науку до живописця Ширяєва, бо хоче мати свого покоєвого художника. Але пан ніколи не віддав би юнака в науку, якби хлопець так шалено цього не прагнув, якби не горів цим...

А уявіть, який потужний і світлий талант треба було мати, щоб довкола його викупу з кріпацтва і вступу в Академію закрутилися такі імениті люди, як Жуковський, Брюлов і багато інших. Це просто якась нереальна історія!.. Достоту історія про успіх. Хоча, треба чесно визнати: якби більшість з тих людей знали, що допомагають передовсім поету, а не художнику, нічого б такого не сталося.
І дітям, і студентам варто наголошувати, що сильна і дієва мрія відкриває нам усі шляхи, навіть, здавалося б, у найнесприятливішому середовищі, однак для цього треба вперто і каторжно працювати. Тож приклад Шевченка має їх окрилювати, а не вганяти в безнадію.
Срібна медаль Академії, академік гравюри, розпис Большого театру, високоосвічений юнак, що має шанс продовжити навчання в Римі, - це все про Шевченка. Його чекає феєричне життя - він бачив, як живуть вищі суспільні прошарки, він умів бути франтом, був улюбленцем веселого творчого товариства - адже він не тільки художник, а ще й чудово співає, легко віршує...

Але виявляється, що те його внутрішнє світіння, то далеко не абажурне сяйво, то - вогонь правди. Він ані на мить не забуває про своє коріння і про ту не-правду, яка панує на його батьківщині.

Шевченко має мужність не записатися в лави прославляльників російського царя, який хай і лівим ґудзиком правої поли, але теж був причетний до його викупу з неволі. Але для генія правда - понад усе.

І Шевченко переливає свою правду в поезію, і його слова снуються в такій божистій послідовності, що, змикаючись одне з одним, дають нам вічну, непроминальну енергію українського духу.

Шевченко розуміє, як ця правда може окошитися на його долі, він знає, що роблять з тими, хто йде супроти - і словом, і дією, як страчений Рилєєв (ось, до речі, чиїм іменем варто було б називати наші вулиці - просто вчитаймося у майже всуціль українські назви творів Рилєєва - "Войнаровський", "Мазепа", "Наливайко", "Богдан Хмельницький" - більшого українофіла серед російських письменників не було і, мабуть, вже й не буде).

Однак Шевченко не вміє і не хоче кривити душею, у якій клекотить праведний гнів і мрія про ідеальну, майже міфічну Україну.

І ось його землякам уже й не соромно показатися на люди: дивіться, ми є, бо в часи, коли над слов'янщиною літав Бог-Творець і розсіював зерно геніїв, яке зійшло у Польщі в 1798-му (Міцкевич), у Московії - 1799-го (Пушкін), а в Україні - 1814-го року - про нас не забуто, ми теж присутні у Великому Божому задумі.

Отож і наш з вами святий обов'язок свідчити правду. А правда сьогодні така, що наша держава майже не дбає про українську мову, що все починається й закінчується велемовними, пустопорожніми фразами.
Що нас, носіїв української мови, ще й сьогодні багато хто з наших співгромадян трактує як дивакуватих аборигенів. Що ми ще й досі, як соняшник до сонця, повертаємо голови на почуте українське слово. Що й донині не скасовано горезвісний закон ківалова, який ганьбить цілу націю.
Незрідка в наших зрусифікованих містах до мене підходять на вулицях люди і російською мовою дякують за книги. Але ж книги мої - українські. Тобто люди в такий спосіб дають зрозуміти, що вони за те, щоб їхні діти читали і навчалися українською мовою. У них з різних причин з мовою не склалося, але діти їхні мають її знати й шанувати.
Нарешті мусить бути закон, який захистить право кожного українця отримувати всі послуги української мовою - від крамниць і громадських установ - до ґлянцевих видань, радіостанцій і телебачення, де всі, без винятку, ток-шоу і програми повинні вестися державною мовою (за чітко виписаними винятками для кримських татарів та кількох інших національних меншин, які купно тут проживають).
Треба звести до розумного мінімуму вивіски, писані мовою агресора, а надто ті, зі знущальними назвами на кшталт "Варєнічная Катюша" - так неначе той москаль щодня й щогодини безчестить нашу безталанну Катерину.

Кажуть, що мовний закон може комусь зашкодити, але це непрада. Шкодить його відсутність. Згадайте, скільки чудових сучасних українських пісень ми відкрили для себе, відколи вступив у дію закон про музичні квоти.

Колись дуже дотепно перефразував Шевченка навічно молодий Назар Гончар. Пишучи про "перевертнів у бузині", він завершив свого вірша Шевченковим рядком, але в іншому написанні: "та соловейко не за тих". І справді, соловейко не за них.

Адже відомо, що мова - найважливіший маркер національної самоідентифікації. Може видозмінюватися прапор, герб, і навіть, на превеликий наш жаль, територія, але, як цитувала Леся Українка слова ірландця Томаса Девіса: "Нація повинна боронити свою мову більше, ніж свою територію... Втратити рідну мову і перейняти чужу - се найгірший знак підданства...".

Коли в часи Другої світової Черчілль обговорював зі своїми урядовцями бюджет, і вони хотіли урізати видатки на культуру на користь армії, Черчілль обурився: "А що ж ми тоді будемо захищати?" - спитав він.

На жаль, нашим урядовцям далеко до Черчілля. Вони (і не тільки вони) не розуміють, що тільки тут, між цим небом і цією землею, народилися такі слова, як жито, Дніпро, човенце, мрія, і тисячі інших прекрасних слів. І що тут все наладиться лише тоді, коли українська мова лунатиме всюди, коли ми перебуватимемо в океані рідної мови.
Можливо, я утопіст, але подібна думка висловлюється в нашому інформаційному просторі все частіше: якщо тут буде українська мова, то в нас буде лад, а якщо ні - тут буде вічний Путін, як би він не називався.
Адже сказано: на початку було Слово, яке, як відомо, формує свідомість. І з цим словом ми неодмінно повернемося до самих себе і нарешті повнокровно з'явимося на культурній карті світу.

У моїй скромній книжечці, яку сьогодні удостоєно такої високої відзнаки, є вірш про дивовижну особливість української абетки, яка починається з Ангела, а закінчується Янголом, і вони обидва мовби захищають нашу абетку від А до Я -Ангел і Янгол.

Такого нема в жодній мові. Але іноді, на жаль, навіть їхнього захисту замало, бо цей захист повинна гарантувати Українська Держава. І ось коли ми матимемо гідний захист і Мови, і держави, тоді нарешті.

...Буде бито

Царями сіянеє жито!

А люди виростуть. Умруть

Ще незачатії царята...

І на оновленій землі

Врага не буде, супостата.

А буде син, і буде мати,

І будуть люди на землі.

{{read_more|Читайте також| 4740, 3534}
Джерело фото Depositphotos Приєднуйтесь до нашої сторінки і групи у Фейсбуці, спільнот у Viber та Telegram

# data[].attributes.attachment_link.title
Рок Тараса Шевченка. Чому нам потрібно полюбити іншого Кобзаря

# data[].attributes.attachment_link.description
"Я мрію дожити до тих часів, коли дітям у школі перестануть сльозливо оповідати про горопашного кріпака Тараса Шевченка, а вестимуть мову про неймовірного хлопчика, який створив сам себе", - цитата лауреата Шевченківської премії, поета і видавця Івана Малковича. Далі повний текст промови.

# data[].attributes.attachment_link.title
Хочу ЩЕ! - Тополя (за уч. Х. Валович, слова Т. Шевченка // Official video)

# data[].attributes.attachment_link.title
Тартак — Косар

# data[].attributes.attachment_link.title
Реве та стогне Дніпр широкий.(співає Валерій Юрченко) текст Т.Г.Шевченко. музика "The Queen"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Ексклюзив!!! Тарас Шевченко на відео!!!

# data[].attributes.attachment_link.title
Вірш “Гайдамаки”, зачитаний відтвореним голосом Т. Г. Шевченка

# data[].attributes.attachment_link.description
21.4K Likes, 1.4K Comments. TikTok video from QUIZ [UA] (@quiz_ua): "7 запитань. Скільки правильних відповідей? #тарасшевченко #кобзар #українськамова #саморозвиток #quizua". оригінальний звук - QUIZ [UA].

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Шевченка в образі Девіда Бові створив художник Олександр Грехов, авторка кота Інжира - Олена Павлова

9 березня Україна відзначає 206 років із дня народження Тараса Шевченка. А що, як замість класичних уроків про наймогутнішого класика української літератури запропонувати учням дещо новаторське, наближене до їхнього світосприйняття та хобі? Вчителька української мови та літератури Новопечерської школи Ольга Питюр та SMM-гуру Дмитро Коваленко розповідають про найкреативніші сценарії уроків за мотивами біографії та творчості Кобзаря.

У всесвітній мережі можна віднайти дотепні меми з Тарасом Григоровичем. Їх можна роздрукувати на кольоровому принтері чи зробити велику презентацію й після демонстрації кожного мему просити учнів пояснити зміст того, що приховує в собі весела картинка.

На великому плакаті треба намалювати обриси силуету Тараса Григоровича, а всередині розташувати роздруковані та вирізані QR-коди, які приховують у собі дещо цікаве, прекрасне та незвідане про Кобзаря. Наприклад, як Богдан Ступка декламує поезії Шевченка, посилання на віртуальний музей поета, цікавезний тест, який допоможе визначити, наскільки добре ти знайомий з постаттю класика.

Отож, видайте учням роздруківки з детальною біографією Шевченка, аркуші формату А3 з обрисом силуета Тараса Григоровича (такий можна знайти в інтернеті) та набір стікерів у формі хмаринок.

Дайте учням завдання підготувати фотопорівняння картини, намальованої Тарасом Шевченком, і власного адаптованого образу. Перелік картин майстра можна знайти . Крім власного образу картину можна адаптувати за допомогою інших людей, а також пейзажів та інтер'єрів, які нагадують образ на картині Шевченка. Ось які роботи створили мої учні:

А ще ви можете намалювати образ "свого Шевченка", зобразивши його риси обличчя. У такому випадку необхідно дати письмове коротке пояснення, чому Шевченко для вас виступає саме таким. Ще один варіант - проілюструвати улюблену поезію Тараса Григоровича.

Дуже цікавим завданням для дітей стане створення ескізу футболки за мотивами життєвого або творчого шляху Шевченка.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Юрченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Крутезні сценарії уроків про Тараса Шевченка, які учні проситимуть повторити ще - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
9 березня Україна відзначає 206 років із дня народження Тараса Шевченка. А що, як замість класичних уроків про наймогутнішого класика української літератури запропонувати учням дещо новаторське, наближене до їхнього світосприйняття та хобі? Вчителька української мови та літератури Новопечерської школи Ольга Питюр та SMM-гуру Дмитро Коваленко розповідають про найкреативніші сценарії уроків за мотивами біографії та творчості Кобзаря.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Светлана Соловьева

# data[].attributes.attachment_link.title
Мультфільм "Садок вишневий коло хати" Шевченко Т.Г.