# data[].attributes.body
Josefine ble født den 16. september i Trondheim. Foreldrene smilte ned til sin fine Josefine det ikke finnes en annen utgave av i hele verden.

# data[].attributes.body
Søstrene Josefine og Trine var uatskillelig i barnehagen. Begge glad i eventyr og enhjørninger. Hvert sekund av dagen dagdrømte de rundt og lekte sammen.

# data[].attributes.body
Josefine merket at i 7. klasse hun ikke lengre passet inn i jentegjengen som gikk på ridning, mens hun gikk på fotball i stedet.

# data[].attributes.body
På ungdomsskolen er det ingen voksne som se utstengingen, de stygge blikkene og de stygge kommentarene på telefonen Josefine får hver dag.

# data[].attributes.body
Josefine krangler med moren sin. Hvorfor kan ikke den dumme moren hennes skjønne at hun må bare ha samme pologenser som Kine den mest populære jenten i klassen. Denne genseren vil få alle til å like henne.

# data[].attributes.body
Tårer kommer ned skinnet til Josefine mens hun ser seg selv i speilet, og tenker hun aldri vil bli pen nok som de andre i 10 klasse.

# data[].attributes.body
VG 1 har ankommet og Josefine greier ikke å stoppe å tenke på den nydelige blonde jenten i den nye studie spesialisering klassen hennes.

# data[].attributes.body
Josefine har et vanskelig valg framfor seg. Hun grubler lenge på hva hun skal studere, og ender opp med å gå for drømmen som forfatter

# data[].attributes.body
Josefine tror hjertet hennes stoppet helt når hun fikk høre nyhetene i telefonsamtalen med søsteren Trine. Hun tok første fly hjem for å støtte sin søster i rettsaken. Alt hun ville var at den ufyselige gutten skulle komme i fengsel for hva han gjorde mot søsteren hennes mens hun var bevisstløs.

# data[].attributes.body
Josefine har flyttet til London for å forfølge drømmen om å bli forfatter. Hun syns det er litt vanskelig å bli vant til venstrekjøring og syns rattet er på feil side av bilen

# data[].attributes.body
London er virkelig plassen for Josefine. Første gang på veldig lenge føler hun at hun kan puste og har en plass å høre til. Dette fører til at hun ikke lengre ser på seg selv som ikke god nok, men en som er bra nok som den er

# data[].attributes.body
Josefine er ferdig med studiene. Nå er hun veldig usikker på hva som er vegen videre. På en side har hun familien hennes hjemme i Norge som gjerne vil ha henne tilbake igjen i Norge. På en annen side har hun forelsket seg i London og har vennene sine der.

# data[].attributes.body
Josefine møtte Sander på skolen i London. Han hadde også flyttet til London fra Norge. Etter et år med vennskap skjønte både Sander og Josefine at de hadde følelser for hverandre. Sander ville flytte tilbake til Norge når han var ferdig med studiene som ledet til at Josefine flyttet sammen med han i en liten leilighet.

# data[].attributes.body
Josefine og Sander har blitt mor og far. De og deres barn bor på utkanten av Trondheim i deres hvite fine hus. I helgene besøker de ofte andre slektninger som bor andre plaser i Norge

# data[].attributes.body
Sønnen til Josefine sliter med motivasjon til skole. Hun innser etter hvert at hun ikke har vært god nok med å gi ros for det harde arbeidet hans. Etter mer skryt og litt mer klapp på skulderen økte det sønnen motivasojn

# data[].attributes.body
Josefine har fått en ny stilling som sjef hos et forfatter firma. Denne stillingen kommer med nye forventinger og oppgaver. Samtidig må Josefine klare å balansere hennes nye stilling som sjef og være mor.

# data[].attributes.body
Sønnen til Josefine kommer hjem en dag og introduserer sin nye kjæreste Kirsti. De spiser middag sammen med hun for å bli bedre kjent. Under middagen lærer Josefine at Kirsti er same, og de møttes gjennom studiene. Josefine syns hun virket som ei utrolig fin jente og er glad på sønnens vegne.

# data[].attributes.body
Datteren Trine til Josefine kom hjem en dag og fortalte til henne at hun skal til USA. I USA skal hun betale en dame for å bære barnet hennes og føde det mot betaling. Trine har ingen planer på å få seg en mann, men vil gjerne ha barn og derfor har planlagt dette.

# data[].attributes.body
Josefine begynner å bli eldre, og med alderen har hun blitt litt mer sta. Derfor hadde hun vanskelig for å støtte datterens valg om å bruke en surrogatmor. Dette var noe helt fremmed for henne, siden det var langt fra akseptert i hennes ungdom. Likevel, etter hvert som tiden gikk, vennet Josefine seg til tanken. Hun ønsket tross alt ikke å miste kontakten med datteren sin. Den dagen hun holdt sitt barnebarn for første gang, var alle hennes fordømmende tanker som blåst bort, og hun følte ingen anger.

# data[].attributes.body
Hele familien til Josefine lever et travelt liv med en travel hverdag. Likevel tar alle barn og barnebarn seg tiden til å besøke Josefine på gamlehjemmet, fordi familie kommer alltid først. Hver fredag prioriterer alle å besøke henne. Dette ledet til at Josefine hadde hele familien rundt seg på en fin fredag, når hun tok sitt siste pust.