# data[].attributes.body
Den 16. November 1941, en kald dag i Liechtenstein, ble Ludvig Wolfinger født. Han er sønn av Sophia og Josef Wolfinger. Han hadde de største blå øynene og stoppet ikke å smile. Dette var en lykke for Sophia, som gikk inn i en depresjon da Josef hadde blitt sendt ut til krigstjeneste på havet. Ludvig vokste opp hvor lekeplassene var bombet og det var mye fokus på krig, men det var ikke Ludvigs største problem. Som fire åring kom far tilbake, men fant ut at Sophia hadde fått unger med en annen mann. Josef ville derfor dra og Sophia og Josef spurte Ludvig hvem han ville bo sammen med. Ludvig var bare fire år, så tante Veronika tok Ludvig med seg og oppdratte han sammen med sin ektemann, Peter. Dette ble da Ludvigs primærsosialisering, altså, hans første møte med verden.

# data[].attributes.body
Da Ludvig ble eldre begynte han på barneskole og videre på ungdomsskole. Han så veldig opp til Onkel Peter og vennene sine. Tante Veronica var streng, og forbydde han i å møte sin mor, som budde i nærområdet men dette visste ikke Ludvig. Vennene til Ludvig bryr seg ikke om skole, så dette speiler Ludvig seg med, og liker heller ikke skole. Onkel Peter lærer Ludvig kort triks og munnspill. Dette er det eneste Ludvig gjør på fritiden. Ludvig begynner å speile seg med Peter, og fra en av søskenbarna sine fikk han høre at faren hans var med i militæret. Dette påvirket Ludvig, og han speiler seg med faren sin også. Kanskje Ludvig også vil i militæret? Så derfor drømmer han om å dra til Amerika fordi der blir alle drømmer oppfylt!

Plutselig, dør Onkel Peter når Ludvig er 17 år gammel. Dette er grotesk for Ludvig, og han blir inspirert til å lære seg munnspill feilfritt, og kort triksene legger han litt bort, fordi det gjør han trist.

# data[].attributes.body
Ludvig har fylt 19 år og vil ikke lenger gå på skole. Nå tar han turen til Amerika for å bli med i militæret. Han er usikker på hvordan reisen vil gå, men han skal oppfylle drømmen sin! Under denne reisen møter han mange nye mennesker. Dette er hans sekundær sosialisering. Han møter på andre som skal til Amerika, noen som skal videre til Canada og noen få som skal utforske Brazil! Tante Veronika var veldig usikker på denne turen, fordi hun vil ikke miste flere kjære nå, men Ludvig ringer henne hver dag. Når Ludvig ankommer Amerika møter han Amerikaneren Richard som også skal prøve seg i militæret. De er jevnaldrende og blir gode kompiser. Begge kommer inn i militæret og de kommer tilfeldigvis i samme kohort!

Etter 1 år i Amerika treffer Ludvig på Rose Bukett. Ludvig synes hun er helt fantastisk, kanskje blir dette starten på en kjærlighetshistorie?

# data[].attributes.attachment_caption
Ludvig og Rose sammen i en park i New York, 20 år, 1961

# data[].attributes.body
Ludvig Wolfinger vet helt klart at han er heterofil. Han forelsker seg i Rose Bukett og vil tilbringe livet hans sammen med henne. Han bruker pronomener han/ ham, da dette er normen i 1961. Det er ikke så normalt på denne tiden å være homofil, eller ha andre pronomener. Uansett så føler Ludvig seg som mann, og han liker det best slik.

# data[].attributes.attachment_caption
Bryllupet til "Mr. and Mrs. Wolfinger", 22 år, 1963.

# data[].attributes.body
Verdiene til Ludvig er ganske åpenbare. Rose er det mest verdifulle han har, deretter kommer Tante Veronika og Richard. Andre verdier som Ludvig setter høyt er Amerika som et land, andre militære rekrutter og den militære stillingen hans. Ludvig jobber utrolig hardt for landet og han er med i United States Air Force. Slik kan han hjelpe Amerika om det skjer noe. Han er ace i fly forsvar og blir respektert av alle. I år 1963 bestemmer han seg for å gifte seg med Rose, og Rose bytter navn til Rose Wolfinger. Dette betyr veldig mye for Ludvig, selv om det er normalt på denne tiden. Ludvig og Rose som er kristne er enige om at de skal gifte seg før de får barn fordi dette er normen, og de vil bli respektert av samfunnet.

# data[].attributes.attachment_caption
Rose, Ludvig og lille George, 24 år og barnet er 1 mnd. gammel, 1965

# data[].attributes.body
Etter hvert som Ludvig slår seg ned i Amerika legger han merke til at det er kulturforskjell, og samfunns forskjeller mellom her og Liechtenstein. For det første var det mye mer unikt her i Amerika. Det er Elvis, rock n' roll, Hollywood, helt utrolige filmer, farger på bildene og mye ny mat! I Liechtenstein var det mye mer jordbruk og strengt, mer folkemusikk og lokal tradisjon. Kulturen var ikke like spredt. I Amerika er det normalt å være materialistisk og er større forbrukere, mens i Liechtenstein handler de det de trenger og har en tradisjonsbundet livsstil. Ludvig synes denne nye livsstilen er gøy! Han synes barndommen hans var for streng, men nå er det lettere å være seg selv. Han finner ut at han elsker smultringer og har et stort hjerte for musikk! Særlig Elvis. Han lærer seg sangene Elvis spiller på munnspill og spiller for rekrutt kameratene sine. Han tenker enda på onkel Peter, og savner han, men nå begynner han å gjøre kort triks på kameratene sine, og de synes det er kjempe gøy. Han får glede av å vise frem hva han lærte fra beste onkel Peter. I flyforsvaret blir han kallet for "Lee" av de andre rekruttene.

Ludvig var jo kristen fra før av, noe som er hoved religionen i Amerika også. Så han og Rose drar i kirken når de kan, og de følger kristne verdier. De bestemmer seg for å få barn når de er 24 år gamle.

# data[].attributes.attachment_caption
Ludvig foran flyet sitt med hjelmen sin og Richard sin i hånden, 28 år, 1969

# data[].attributes.body
Etter hvert som Ludvig blir eldre får han og Rose to barn til. Nå er de en familie på fem. Barna er George, Richard og Daisy. Barnet Richard ble kalt opp etter bestevennen til Ludvig, etter en tragisk hendelse hvor Richard døde av å bli skutt i gaten av New York. Nå som Ludvig er far til tre, ektemann og jagerfly pilot uten sin beste kompis. Han har et tomrom i seg når han drar på jobb, og alle rollene forvirrer han. Han må være lenge borte fra familien og skiftet mellom familie og jobb er vanskelig for Ludvig. Heldigvis har han et stort hjerte og Rose forstår problemet hans. De får snakket, og han prøver sitt beste på å være hjemme å passe barna og kona. Det ordner seg til slutt, og han får fikset problemet sammen med Rose. Hva skulle han gjort uten henne? Han elsker livet sitt, og snakker fortsatt med Tante Veronika på telefon.

# data[].attributes.attachment_caption
Familien Wolfinger, mor Rose, far Ludvig, George, Richard og Daisy, 1971, 30 år

# data[].attributes.body
Ludvig jobber jo i flyforsvaret. Derfor er det viktig for han å følge de formelle normene, reglene og lovene i landet. Dette gjør han utmerket, det er jo det minste han kan gjøre. Han har begynt å tjene seg godt med penger, og har både hus, hund og barna og kona får det de vil ha (med måte). De har fine klær og er godt kjent i nabolaget deres. Da han var yngre var likte han ikke å følge reglene. Han var en skikkelig ramp på skolen, han skulket og gjorde ikke leksene sine. Etter hvert som han ble endre ble han mer moden. Da han kom til Amerika var han så inspirert og var heldig nokk til å holde på med drømmen sin. Derfor ble normer viktig for Ludvig.

# data[].attributes.attachment_caption
Huset til familien Wolfinger og hunden deres Diego, 1971

# data[].attributes.body
En av de uformelle normene som betyr mye for Ludvig er at vi tar av oss skoene i huset. Dette er ikke en typisk Amerikansk-uformell norm. Siden i Amerika er det normalt å bruke skoene inne også, men det er det ikke i Liechtenstein. Denne uformelle normen har Ludvig valgt å føre videre til sine barn. Derfor har det blitt en viktig husregel hjemme hos familien Wolfinger. Andre Amerikanere synes dette er litt spesielt, men noen synes det gir mening. Gjester må ta hensyn til regelen, og det gjør de vanligvis. Det går bra om de ikke følger den, men da kan barna si noen kommentarer de ikke er redd for å komme med.

# data[].attributes.attachment_caption
Ludvig ute og spiller munnspill, 1971, 30 år

# data[].attributes.body
Ludvig har jo mange roller. Han er far, jagerfly pilot, ektemann, nabo m.m. Som vi vet har han jo hatt en indre rollekonflikt, men denne ble bedre. Nå klarer han å balansere mellom rollene, og har en naturlig overgang. Til kone er han selvsagt kjærlig, kjøper blomster (Roser), og hjelper til her og der. Sammen med Rose er han trygg, og han stoler på henne mer enn noen andre. Med henne kan han ha tunge, vanskelige samtaler samt lette og gledes fylte. Sammen med sin eldste sønn, George, kan han snakke om det George er interessert i. Ludvig engasjerer seg i Georges liv, men de kan ha noen diskusjoner om fremtiden her og der. Sammen med Richard er det litt lettere, fordi han er yngre og da trenger de ikke de vanskelige samtalene. Her er det mer fritid og skole snakk. Sammen med sit yngste barn og eneste datter Daisy har de ikke helt samme interesser, men Ludvig liker å høre dukke-historiene hennes.

Når han er på jobb, blir han mer seriøs. Her må man være på vakt når man skal trene i jagerflyene. Vi hører om trøbbel i Vietnam akkurat nå... Men det ordner seg nokk.

Med andre bekjente og naboer er Ludvig godt likt. Han er dyktig og flink og blir ofte sett på som den smarte i rommet. Folket hilser og Ludvig hilser og smiler tilbake, men han setter seg ikke ned å snakker med hver person han møter.

Kjønnsroller:

I hjemmet har han den typiske "far" rollen. Han jobber, lærer opp sønnene, er "sjefen" i huset, blir tatt vare på av kona og står for inntekten. Mor Rose tar seg av mat, vasking, handling og lærer opp jentungen. Ludvig er jo typisk mann. Han liker fotball, musikk, tv, penger, landet, kona, barna, huset, hunden og jobben sin.

# data[].attributes.body
I løpet av livet til Ludvig har han hatt både negative og positive sanksjoner. Da han bodde i Liechtenstein brydde han seg jo ikke om skole, så andre voksne og lærere trodde dårlig om han. Dette var da en negativ sanksjon. Han fikk også negative reaksjoner fra Tante Veronika fordi hun ville ikke få et dårlig omdømme pga at Ludvig ikke oppførte seg. Dette gikk eventuelt over, og folk glemte av han.

Da han flyttet til Amerika har han bare fått positive sanksjoner. Mange respekterer han og vet hvem han er, fordi han er flinkest i sitt område. Han lever i velstand og er veldig respektabel og flink til å snakke. Han får mye ros og oppmerksomhet fra de militære styrkene og folkene rundt. Han får høyere og høyere stillinger fordi han er så flink.

# data[].attributes.attachment_caption
Flyet til Ludvig, 08. Juni 1973, Vietnam

# data[].attributes.body
Samfunnet ser på Ludvig som flink til det han holder på med. Og nå i 1972 er det kritiske tilstander i Vietnam, hvor det har oppstått en krig. Amerika skal hjelpe til i krigen, og Ludvig blir sendt ut for å kjempe. Rose og barna er redde hjemme, og tenker hver dag på om kjære Ludvig vil komme tilbake.

Ludvig kjemper hardt, men dessverre, 08. Juni 1973 ble flyet hans skutt ned av Sovjetiske styrker. Ludvig kommer ikke levende ut av det brennende flyet, men han døde som en helt. Det ene året han hadde kjempet klarte han å styrte mange fly, han ødela mye av infrastrukturen til Nord - Vietnam og han gjorde en modig jobb.

Dette var utrolig trist og Rose og barna tok dette tungt. George og Richard levde opp til far sine fotspor og fortsatte med det samme. Lille Daisy hadde blitt lært alle kort triksene, og nå er det hun som drar frem kortene på samlinger og fester. Rose får mye støtte av de bekjente, og barna sine. Ludvig Wolfinger vil alltid bli husket i familiens hjerter.

# data[].attributes.attachment_caption
Graven til Ludvig, 1973, han ble 32 år gammel

# data[].attributes.body
Mange ble lei seg etter at Ludvig gikk bort. Han døde som en helt, og navnet hans ble verdsatt over hele New York og USA. Flere tente lys og la blomstrer på graven hans, og langs parken i New York.

Han ble en rollemodell for mange mennesker som også vil jobbe i militæret. Til og med for andre som bare ble inspirert av hans dramatiske livshistorie.

Det ble laget dokumentar filmer og biografer om han. Mange skrev bøker, og navnet hans har blitt skrevet inn i historiebøkene. Ludvig Wolfinger, 16. November 1942 - 08. Juni 1973, som bare ble 32 år gammel. "A fighter, a father full of faith."