# data[].attributes.headline
קבוצה 2: כנראה שהיא לא מרוכזת ולכן לא קולטת את החומר

# data[].attributes.subject
קבוצה 2: כנראה שהיא לא מרוכזת ולכן לא קולטת את החומר

# data[].attributes.headline
האלה שיביאו פיצה לאיגור

# data[].attributes.subject
האלה שיביאו פיצה לאיגור

# data[].attributes.body
היה צריך כבר מההתחלה להגיד את הבעיה

# data[].attributes.body
במקום המורה היינו מנסים לזהות בעיות מוקדם יותר, אולי באמצעות בדיקת ריכוז באמצע השיעור או  לפי ההתנהגות של התלמידים

# data[].attributes.headline
קבוצה 2: במקום התלמידה היינו מציפים את הקושי מוקדם יותר.

# data[].attributes.subject
קבוצה 2: במקום התלמידה היינו מציפים את הקושי מוקדם יותר.

# data[].attributes.headline
האלה שיביאו פיצה לאיגור

# data[].attributes.subject
האלה שיביאו פיצה לאיגור

# data[].attributes.body
היינו פונים למורה ישר כשהרגשנו שהחומר לא מובן לנו.

# data[].attributes.body
היינו מנסים לזהות את הבעיה של התלמידה מבעוד מועד ולנסות לזהות תסכול ובלבול אצל התלמידה (גם אצל שאר התלמידים). וגם להציע לתלמידים לבקש עזרה פרטנית

# data[].attributes.headline
האלה שיביאו פיצה לאיגור

# data[].attributes.subject
האלה שיביאו פיצה לאיגור

# data[].attributes.body
ראו שהיא לא התרכזה ולא הבינה מה שהמורה אומרת ופחדה להגיד לה בסוף כי כולם כביכול הבינה חוץ ממנה.

# data[].attributes.body
לדעתינו המורה היתה צריכה להיות יותר עירנית בזמן השיעור ולוודא שהתלמידים מקשיבים מאשר להמשיך ולתת שיעורי בית ללא התחשבות במצב.

# data[].attributes.body
שהיא הייתה נחמדה בכך שהיא עזרה לתלמידה למרות שזה היה ברגע האחרון והיא לא הגישה את העבודה.

# data[].attributes.headline
קבוצה 2: התלמידה פחדה שהיא לא תצליח בלימודים ויכעסו עליה בגלל זה

# data[].attributes.subject
קבוצה 2: התלמידה פחדה שהיא לא תצליח בלימודים ויכעסו עליה בגלל זה

# data[].attributes.body
התלמידה איבדה את הריכוז שלה במהלך השיעור וזה גרם לה לפספס את החומר.

# data[].attributes.headline
קבוצה 2: המורה הייתה סבלנית ופעלה ברוגע כשהתלמידה לא הכינה שיעורי בית במקום להגיב בכעס כמו רוב המורים.

# data[].attributes.subject
קבוצה 2: המורה הייתה סבלנית ופעלה ברוגע כשהתלמידה לא הכינה שיעורי בית במקום להגיב בכעס כמו רוב המורים.

# data[].attributes.body
התלמידה פחדה שהיא לא תקבל עזרה מהמורה, שיצחקו עליה ושהיא תיכשל במקצוע.

# data[].attributes.body
היינו פונים אל המורה לאחר השיעור באופן פרטני או פונים אל חברים לכיתה או גורמים שיעזרו לנו להתמודד עם הפער.

# data[].attributes.body
כשהמורה שאלה אם מישהו לא הבין היינו אומרים שלא הבנו במקום לחכות לרגע האחרון.

# data[].attributes.headline
האלה שיביאו פיצה לאיגור

# data[].attributes.subject
האלה שיביאו פיצה לאיגור

# data[].attributes.body
היינו מזהים סימנים מקדימים כמו הבעת פנים או תגובה של תסכול.

# data[].attributes.body
התלמידה לא הייתה מרוכזת בשיעור ולא הבינה את החומר.

# data[].attributes.headline
קבוצה 5: הייתי מנסה 

# data[].attributes.body
קבוצה 5: הייתי מנסה ללמוד בעצמי

# data[].attributes.headline
האלה שיביאו פיצה לאיגור

# data[].attributes.subject
האלה שיביאו פיצה לאיגור

# data[].attributes.body
הילדה פחדה שייכעסו עליה אם היא לא תגיש את שיעורי הבית או שהיא לא הבינה את החומר

# data[].attributes.headline
קבוצה 2 - המורה יכלה

# data[].attributes.body
קבוצה 2 - המורה יכלה לזהות את הקושי בשלב מוקדם יותר ולטפל בתלמידה ולעזור לה קודם לכן מבלי שהיא תבקש בעצמה.

# data[].attributes.headline
קבוצה 5 :כל הכבוד לה

# data[].attributes.body
קבוצה 5 :כל הכבוד לה על הסבלנות

# data[].attributes.body
לא הבינה

# data[].attributes.headline
פונה למורה יותר מוקד

# data[].attributes.body
פונה למורה יותר מוקדם בלי לעבור לילה בלי שינה

# data[].attributes.headline
קבוצה 5: התלמידה פחד

# data[].attributes.body
קבוצה 5: התלמידה פחדה לשתף את הבעיות שלה.