# data[].attributes.headline
Вар технологија

# data[].attributes.subject
Вар технологија

# data[].attributes.body
Павле Бошковић 22.12.2022.
Вар технологија је систем који се користи у фудбалу при разним нејасним ситуацијама ради проверавања одлука главног судије помоћу прегледа видео-снимака. На свакој фудбалској утакмици постоји много нејасних ситуација, па самим тим и доста грешака људи који су задужени да деле правду. Вар технологија драстично смањује број грешака. Ова технологија је у свет фудбала уведена 2018. године. Замисао Вар технологије је невероватан, али и не баш најбоље спроведен, јер и даље долази до грешака, најчешће на рачун аутсајдера. Важно је напоменути да се Вар оглашава само у четири ситуације, а то су:

·        Голови и провера да ли је било кршења правила приликом постизања гола (офсајд, фаул, игра руком...)

·        Пенали

·        Директан црвени картон

·        Грешка приликом давања црвеног или жутог картона

У Вар соби се налази тим судија који прегледа све нејасне ситуације и комуницира са судијама на терену. Само главни судија може да донесе одлуку након консултације са Вар собом. Поред много комплимената, ова технологија има и доста критика. Прву критику на рачун Вара имао је легендарни Француски фудбалер, Зинедин Зидан. Он је рекао да је технологија много збуњујућа. Такође на Светском првенству 2018. године на мечи између Србије и Швајцарске је направљена једна од највећих грешака и поред коришћења технологије. Немачки арбитар је одбио консултацијом са Вар собом, иако је добио јасан сигнал да је над играчем Србије направљен казнени ударац(пенал). За мене лично, Вар технологија и није баш најомиљенија, јер се не гледа за све исто, а и изгубљен је чар судијских грешака које дижу бес и адреналин приликом играња или навијања.

# data[].attributes.body
Свемирски телескоп Џејмс Веб је амбициозан научни покушај да одговори на ова питања. Веб се надограђује на наслеђе претходних свемирских телескопа како би још више померио границе људског знања, до формирања првих галаксија и хоризонта других светова.
Научници који су детаљније проучавали једну од Вебових
иконичних слика открили су десетине енергетских млаза и излива младих звезда
које су претходно биле скривене облацима прашине. Ово откриће означава почетак
нове ере истраживања како се формирају звезде попут нашег Сунца и како зрачење
оближњих масивних звезда може утицати на развој планета.Свемирски телескоп
Џејмс Веб лансиран је 25. децембра 2021. на ракети Ариане 5 из Куруа, Француска
Гвајана, и стигао је на тачку Сунце–Земља Л2 Лагранж у јануару 2022. Прва слика
објављена је јавности на конференцији за новинаре на 11. јул 2022.
Примарно огледало ЈВСТ-а је позлаћени берилијумски рефлектор
пречника 6,5 м са површином од 25,4 м2. Да је дизајнирано као једно велико
огледало, било би превелико за постојеће ракете. Огледало је стога састављено
од 18 хексагоналних сегмената, који су се отворили након што је телескоп
лансиран.
Џејмс Веб је велико достигнуће у инфрацрвеној астрологији јер
је много бољи и напреднији од његовог предходника Хуббле телескопа у разним
параметрима. Џејмс Веб телескоп види много чистије слике свемира и прикупља 5
пута више светлости од Хуббле телескопа и самим тим добијамо више информација о
универзуму који покушавамо да проучимо.

# data[].attributes.body
Неуралинк је пројекат Елона Маска да практично "повеже мозак са рачунаром преко чипа". Стално гледамо сци-фи филмове и у њима како метал обузима човека. Многи људи сматрају да је ово почетак тог доба. Неуралинк представља чип који би био уграђен у близини главних нервних центара(кичмена мождина или мозак). Након успешне трансплантације чипа могли би сте да активирате одређене делове мозга и практично преко чипа управљате њиме.

Овај пројекат првенствено има излечиту намену, предвиђа се да може помоћи људима без вида па чак и онима који су рођени слепи. Такође Маск говори да и људи који не могу да се крећу ће неуралинком коначно проходати. Неуралник не би поседовао само овај вид намене већ и много опширније. Годину дана влада тишина од стране Маска о овом пројекту. Препоставља се да се спрема велика најава неуралинка у скорије време. До сада доказали су на неки начин немогуће, мајмун је играо игрицу на компјутеру на некој удаљености од пар метара. Мајмун нема дугачке руке већ је путем чипа, умом, играо игрицу. Ово нам само даје назнаке шта све може да неуралинк уради. Моги људи су такође скептични мешањем рачунара и људског мозга(како то може утицати на размишљање код човека итд...). За сад идеја је да неуралинк након изласка у продаје буде доступан широм јавности.

Моје виђење овог пројекта је позитивно. Сматрам да овим можемо вратити наду многим ивалидима и напредовати као врста.

# data[].attributes.headline
Електрични авион

# data[].attributes.subject
Електрични авион

# data[].attributes.body
Софија Коцановић 18.12.2022.

Први електрични авион у свету представљају нам Руси 2021. године на Међународном ваздухопловно-космичком салону МАКS.

Иновативни електрични мотор на бази високотемпературних суперпроводника (HTSP) снаге 500 kW произвела је компанија Суперокс, која је позната по својим HTSP материјалима. Тестирања суперпроводљивог електричног мотора започета су 5. фебруара, при чему је авион Јак-40 претворен у специјализовану летачку лабораторију. Један од његова три мотора, која се налазе у задњем делу авиона, замењен је турбоосовинским гасно-турбинским мотором са електричним генератором. Овај генератор развио је руски Централни институт за авионске моторе (CIAM) заједно са ваздухопловно-техничким универзитетом Ufa. Електрични мотор, који користи високотемпературне суперпроводљивости и криоген, уграђен је у нос авиона са тромлазним погоном. Тестирања су имала позитивне резултате.

Андреј Вавилов, председник одбора директора Суперокса, наводи да су руски научници први у свету започели тестирање електричног авиона са HTSP технологијом.

“Наш развој заснован је на дугогодишњим истраживањима и испитивањима, имамо стотине произведених прототипова ротора и око десет произведених и тестираних узорака мотора пазличитих капацитета.”-објашњава Вавилов.

Планирано је да се нова технологија користи за произвидњу мотора и електроенергетских система за потпуно електричне авионе и хеликоптере, који неће загађивати природу. Ово је само почетак, и у будућности очекујемо праве путничке електричне авионе. Овај руски изум предсавља, на неки начин, основу за даља истраживања и развитак технологије. Дали су идеје будућим научницима. Доказали су да је могуђе направити електрични авион. После њиховог појављују се и други слични авиони, али и даље су све то само тестови.

# data[].attributes.headline
Дрон - беспилотна летелица

# data[].attributes.subject
Дрон - беспилотна летелица

# data[].attributes.body
Беспилотна летелица или дрон је ваздухоплов којим управља навигатор, пилот са даљинским преносом сигнала са земље.
Дрон се користи у цивилне и војне сврхе.
Најмасовнија употреба дрона је у војсци.
За разлику од крстареће ракете, дрон је конструисан за вишекратну употребу, дефинише се као и остали ваздухоплови, али је без посаде и пилота. Може бити и са једнократном употребом, као “самоубица”. Тада је јефтина, једноставна, пуна експлозива и користи се за уништавање важних циљева. Према намени се опрема, наоружава или је без наоружања. Њени претходници су били летелице које би пилоти напуштали пре њиховог гађања. Оне су повучене из употребе, а користиле су се у Другом Светском рату. Онакве какве их познајемо данас настале су 2003. године уз додатке и унапређења последњих година. Максималан обим пораста дронова био је у периоду од 2006-2009 године. Свој врхунац су доживеле 2011. године када је створено чак 50 нових врста. Данас поред војних намена користе се и за снимање филмова, гашење пожара, GPS-a…
Последњих година доступне су и у слободној продаји, сваком појединцу из рекреативних или одређених намера. Већина их је доступна и са камером, што их чини изузетно практичним и корисним за снимања недостижних места из птичије перспективе.

# data[].attributes.headline
Крипто валуте

# data[].attributes.subject
Крипто валуте

# data[].attributes.body
Крипто валуте или виртуелне валуте су дигитални начини размене које креирају и користе углавном приватни појединци или неке одређене групе.

Већину криптовалута не регулишу националне владе, па се због тога сматрају алтернативним валутама.

У овом тренутку  водећа криптовалута је Bitcoin. Међутим, постоје стотине криптовалута и нове се појављују готово сваког месеца.

Како функционишу криптовалуте?

Крипто валуте користе криптографске протоколе и изузетно сложене кодне системе који криптују осетљиве податке, да би се размена сигурно одвила.

Девелопери крипто валута креирају протоколе на напредним принципима математике и

рачунарског инжењерства због којих их је готово немогуће “пробити”.

Ови протоколи такође маскирају идентитет корисника крипто валуте, чинећи да се трансакције и токови средстава тешко приписују одређеним појединцима или групама.

Ово је разлог зашто богати људи све мање користе кеш.

Размена са фиат валутама

Крипто валуте могу бити замењене за фиат валуте на посебним онлајн тржиштима, што значи да свака има промењиви курс с главним светским валутама (попут америчког долара, британске фунте, европског еура…).

У функционалном смислу, већина крипто валута представља варијације Bitcoin-a. Као и традиционалне валуте, вредност криптовалута изражена је у јединицама - на пример, може се рећи „Имам 2,5 биткоина“, баш као што би рекли, „имам 2,50 долара“.

Blockchain

Блок-ланац крипто валуте је главни запис који бележи и чува све претходне трансакције и активности. Трансакција криптовалута технички се не довршава све док се не дода у блок ланац, што се обично догађа у року од неколико минута. Трансакције су за разлику од традиционалних начина плаћања попут pay-pal-a или кредитних картица неповратне.

Рудари

Рудари служе као чувари записа. Користећи огромне количине рачунарске моћи, која се често примењује на приватним фармама, рудари користе високо-техничке методе да провере комплетност, тачност и сигурност блоковских ланаца валута.

Размена криптовалута

Одиграва се на платформама које омогућују власницима да размењују своје крипто-валуте са главним фиат валутама, као што су амерички долар и еуро, и другим крипто валутама (укључујући мање популарне валуте). У замену за своје услуге, они узимају малу вредност сваке трансакције - обично мање од 1%.

# data[].attributes.headline
Аутомобили на водоник

# data[].attributes.subject
Аутомобили на водоник

# data[].attributes.body
Александра Хорват
16.12.2022.

Аутомобил на водоник у употребу је увео Дмитри Ракин 18.11.2014. године. Toyota 7 Mirai је први аутомобил који је користио водонично гориво, а у продаји је био већ 15.12.2015. године у Јапану и још увек се може пронаћи на тржишту. Његова цена износи 62 000$.
Аутомобили који раде на водонично гориво су једно од
најважнијих достигнућа 21. века. Игра велику улогу у борби против глобалног загревања. Испушта само водену пару, без угљен-моноксида или било каквих других штетних материја.
Водоник се као гориво првобитно користио за покретање космичких ракета, а касније добија вишеструку примену у ауто индустрији.
Ова сировина је зелена алтернатива за бензин. Обавезна је прерада пре него што се почне користити као гориво. Ако алтернативни извор енергије треба да буде замена оним који се данас учестало користе, мора да има боље карактеристике кретања.
Систем водоника користи се за производњу електричне струје.
По принципу повратне електролизе добија се вода и енергија, која се скупља и користи за покретање точкова аутомобила.
Пуњење водоником транспортно средство је релативно брза процедура, посебно у поређењу са задржавањем на неколико минута при пуњењу електро аутомобила. Истовремено,не можемо узети у обзир тај фактор, зато што се време пуњења акумулатора електро мобила систематски смањује. Ако дођемо до могућности да прерадимо водоник који ће користити мало електричне енергије та врста горива може постати ефективна алтернатива.
У данашње време цене су високе због мале количине водоничних станица. Просечна цена за средњи аутомобил износи 10 евра за 100 километара.
Развој нових водоничних мрежа и појава нових станица даје шансу за значајан пад цене, али данас је потражња за овим горивом мала.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Текущие проблемы автомобильного рынка требуют использования "зеленой" энергии. Зависит ли электросеть Европы от успеха водородного двигателя? Мы представляем самую важную информацию и сравнение автомобилей с водородным двигателем с электромобилями.
Автомобили на водороде - принцип действия водородного топливного двигателя

Водород в качестве топлива изначально использовался для приведения в движение космических ракет. Такое использование является прекрасным примером его потенциала в качестве источника энергии. Сегодня этот тип технологии интенсивно модифицируется и миниатюризируется, что означает, что мы можем найти этот тип ячейки и в меньших по размеру аппаратах, которые мы используем ежедневно. Речь идет об автобусах, автомобилях, мотоциклах и кораблях различных размеров.

Это сырье является зеленой альтернативой бензину - при его эксплуатации не происходит выбросов вредных химических веществ. Однако мы также должны обратить внимание на производственный аспект. Когда мы говорим о наиболее распространенном элементе во Вселенной, мы не должны забывать о том, что он чаще всего встречается на Земле в форме, требующей дополнительной обработки, прежде чем его можно будет использовать в качестве топлива. Этот дополнительный источник энергии возвращает нас к основной проблеме: если альтернативный источник энергии собирается зарекомендовать себя в качестве замены тем, которые используются в настоящее время, он должен обладать лучшей движущей силой.

Прежде всего, стоит кратко описать работу водородного двигателя. В этом типе системы водород используется в качестве сырья для производства электрического тока. По принципу обратного электролиза вырабатываются вода и энергия, которые могут накапливаться и использоваться для приведения в движение колес автомобиля.

Автомобильный рынок - водород против электромобилей

Построение электрической сети, способной удовлетворить потребности модернизированного парка электромобилей в Европе, является очень сложной задачей. Спрос на электроэнергию в транспортном секторе может быть настолько велик, что необходимая инфраструктура не может быть создана в кратчайшие сроки. Постепенно она появится в развитых странах, но этот процесс займет много лет. Поэтому стоит иметь альтернативу, которая не только обладает значительным потенциалом с точки зрения эффективности вождения, но и использует "зеленую" энергию.

В настоящее время на континенте существует лишь небольшое количество транспортных средств, работающих на водородных элементах, но, исходя из возрастающей доступности водородных заправочных станций, мы видим растущий интерес к подобным решениям. Большинство таких автомобилей доступны от производителей в Восточной Азии, где более популярны автомобили на водородных батареях.

Будут ли автомобили с водородным двигателем доминировать на рынке?

Автомобили на водороде имеют шансы на европейском, американском и азиатском рынках, но многое зависит от объема производства и подхода к их использованию. Самой большой проблемой, похоже, является стоимость энергии для производства этого сырья. Другой важной проблемой является транспорт.

Планирование сценария, при котором производство водородного топлива происходит в месте с развитой электроэнергетической инфраструктурой, постоянным доступом к сырью и относительно низким спросом на электроэнергию, кажется оправданным. Вероятно, после вычета затрат на транспортировку и переработку водорода, сырье могло бы функционировать в качестве постоянной замены нефти и электроэнергии. Однако в настоящее время небольшая доля автомобилей, использующих этот тип двигателей, затрудняет прогнозирование: в настоящее время в производстве широко распространены только четыре модели.
См. также: Будущее автомобилизации - как будет выглядеть автомобиль будущего?
Автомобили с водородным двигателем - цена автомобилей и заправка топливом

В настоящее время цены на заправки достаточно высоки из-за небольшого количества водородных станций. В случае легкового автомобиля среднего размера мы можем оценить стоимость в 10 евро за 100 километров. Это гораздо больше по сравнению с электричеством, хотя сопоставимые цифры применимы и к бензиновым автомобилям. Развитие водородных сетей и появление новых станций дает шанс значительного падения цен, но в настоящее время спрос на этот вид решения слишком низок.

Удобство использования автомобилей с водородным питанием - намного более быстрая зарядка

Подача водорода в транспортное средство является относительно быстрой процедурой, особенно по сравнению с остановкой на несколько минут при зарядке электромобиля. Однако мы не можем не учитывать тот факт, что время зарядки аккумуляторных элементов систематически сокращается. Развитие событий в обеих областях свидетельствует о том, что мы, вероятно, достигнем момента, когда разница во времени между потреблением водорода и электричества будет незначительной и не будет иметь значения для конечного потребителя. Если мы овладеем способностью перерабатывать водород, который производит меньше CO2 и потребляет мало электроэнергии, этот вид топлива может стать эффективной и привлекательной альтернативой.

Не стоит отворачиваться от инноваций - для водорода это не конец

Автомобили на водороде в настоящее время занимают нишу рынка, но они могут взорваться в любой момент - как только будут разработаны более эффективные методы борьбы с этим элементом. Если опасения крупных автомобильных компаний и предприятий электроэнергетической инфраструктуры подтвердятся, то, возможно, нам придется обратиться к водороду как альтернативному топливу электричеству. Однако, независимо от характера рынка электромобилей, стоит полагаться на современные решения. В современных аккумуляторах используются пенополипропиленовые элементы EPP, которые обеспечивают эффективную и легкую теплоизоляцию. Они обеспечивают дополнительную защиту от ударов и повреждений. Одной из компаний, которая предоставляет это чрезвычайно эффективное решение, является Knauf Automotive. Мы также предлагаем другие высокотехнологичные инновации для поддержки электромобильности в автомобилях будущего.
См. наше предложение: Аккумуляторные батареи для автомобилей и решения по изоляции EPP для аккумуляторных систем
Хотите получить более специализированные знания?

# data[].attributes.attachment_link.title
Автомобили на водороде - стоимость, выбросы и рыночная информация

# data[].attributes.attachment_link.description
Текущие проблемы автомобильного рынка требуют использования "зеленой" энергии. Зависит ли электросеть Европы от успеха водородного двигателя? Мы представляем самую важную информацию и сравнение автомобилей с водородным двигателем с электромобилями. Водород в качестве топлива изначально использовался для приведения в движение космических ракет. Такое использование является прекрасным примером его потенциала в качестве источника энергии.

# data[].attributes.body
Богдан Радојевић 16.12.2022.

Web 3.0 представља нову генерацију интернета(World Wide Web) која се као идеја рађа још 2014. године иако постаје популарна тек 2021. године заједно са успоном крипто валута и NFT-a.

Пре свега морамо направити кратак осврт на web1.0 и web2.0 како ни схватили потребе за настанком web3.0.

Прва верзија интернета  означена са 1.0 била је развијена тако да само пружа податке без могућности интеракције или постављања свог садржаја.Све ово се мења када 2004. године почиње да се јавља идеја web2.0 који пружа могућност да корисници не буду само конзумери већ и креатори садржаја, као и да дају повратну информацију о истом.

Проблем са web2.0 је тај што су сада сви ти податци наше интеракције као и податци које свесно отпремамо складиштени у серверима претежно само 4 водеће компаније. Ово заједно са везаности за ип адресу пружа мањак приватности, као и могућност злоупотребе и манипулације података.

Web3.0 је нова верзија интернета која се ослања на такозваној blockchain технологији која је безбеднија,јефтинија,пружа могућност децентрализације и аутентичности. Наиме технологија се заснива на чувању података не на једном месту и не зависно од једне особе и организације већ на мноштву уређаја широм света тако да податак има своје аутентичне  копије на више места, што спречава манипулацију и монопол једне компаније над нашим податцима. Промене у податцима врше се тако што са захтеви за промену шаље на сервер и након што се верификује, тражи се јединствени „кључ“ којим би та промена на пример трансакција могла бити забележена. Кључ се тражи уз помоћ компијутерске снаге а за узврат за нађени кључ такозвани рудар који га је пронашао добија награду у виду крипто валуте, баш зато оне доживљавају процват са  web3.0 технологијом. Када се потребни код пронађе он се угради на свим местима где су се налазили претходно повезани кодови тако да је могуће и пратити све претходне податке.

Приступање захтуву преко сервера и ослањање на генерисање јединственог кода који ће потом бити складиштен на мноштво мањих уређаја баз дозволе приступа другма нам пружа приватност и анонимнос, ове две ставке онемогућиће популарну продају података великих компанија компанија која више и није тајна, можете прочитати услове коришћења било које апликација и сами видети.

Као лоша страна овог концепта је што баш као што наши податци неће бити лако манипулисани тако ни манипулисањем лошим садржајем неће више бити лако, али ја бих ово гледао као делом позитивнустрану зато што се укида могућност цензуре на интернету.

За крај web3.0 промениће заувек и банкарство заједно са економијом пошто се први пут пружа могућност сигурног поседоања нечега на интернету баш зато  што доказ поседовања и трансакције објекта нама остају забележени  јединственим непоновљивим кључем на моштву места (више не постоји могућност да неко променом у серверу гоогла обрише мој мејл,налог,преузме средства са рачуна... као што не постоји ни један ауторитет који поседу је моје податке. )

Web3.0 је велика иновација која ће тек променити живот свих људи и без које ће живот бити незамислив већ кроз пар следећих генерација.

# data[].attributes.attachment_link.title
What is Web 3.0? (Explained with Animations)

# data[].attributes.headline
Трансплантација лица

# data[].attributes.subject
Трансплантација лица

# data[].attributes.body
Исидора Пешић 16.12.2022.

Трансплантација лица може бити опција лечења за неке људе са тешким оштећењем лица или видљивом разликом у изгледу лица. Трансплантација лица замењује цело лице или део лица донорским ткивом од некога ко је умро.
Трансплантација лица се изводи како би се покушао побољшати квалитет живота за некога ко је доживео тешку трауму, опекотине, болест или урођене мане које су утицале на његово или њено лице. Намењенa је побољшању изгледа и функционалних способности, као што су жвакање, гутање, причање и дисање кроз нос. Неки људи траже ову операцију како би смањили друштвену изолацију коју доживљавају док живе са видљивим разликама у лицима.
Трансплантација лица је сложена операција за коју су потребни месеци планирања и више хируршких тимова. Процедура се изводи у само неколико центара за трансплантацију широм света. Сваки кандидат за трансплантацију лица пажљиво се процењује како би се осигурали најбољи могући резултати у изгледу и функцији.
Трансплантација лица може побољшати ваш живот, али је то високоризична процедура. Ви и ваш тим за трансплантацију не можете тачно предвидети како ћете изгледати и како ће ваш имуни систем реаговати на ново лице. Мораћете да узимате посебне лекове (имуносупресиве) до краја живота да бисте смањили ризик да ваше тело одбаци трансплантирано лице.
Ви и ваш тим за трансплантацију не можете са сигурношћу знати какви ће бити резултати ваше операције. Сваки претходни прималац трансплантације лица имао је различита искуства са изгледом и функцијом након операције.
Већина прималаца трансплантираних лица искусила је побољшану способност да мирише, једе, пије, разговара, осмехује се и прави друге изразе лица. Неки су поново стекли способност да осете лагани додир на лицу. Пошто је ова хируршка техника још увек прилично нова, дугорочни резултати за примаоце трансплантације лица тек треба да се утврде.
На резултате пацијента ће утицати обим операције, одговор тела на ново ткиво, нефизички аспекти вашег опоравка, као што је ваш емоционални и психолошки одговор на живот са новим лицем...
Повећаћете своје шансе за позитиван исход тако што ћете пажљиво пратити свој план неге након трансплантације и тражити подршку пријатеља, породице и тима за трансплантацију.

# data[].attributes.attachment_link.title
фаце трансплант

# data[].attributes.body
Милица Гроздановић 16.12.2022.
Ознака је Мс. Представља супертешки синтетисани хемијски елемент. Атомски број му је Z= 115. Московијум је први пут синтетисан 2003.године, произвео га је тим руских и америчких  научника. У децембру 2015. званично је признат за један од четири нова елемента од стране Међународне уније за чисту и примењену хемију. Званично 28. децембра 2016. добио је име по Московској области где се налази и седиште истраживачког центра. Екстремно је радиоактиван. У периодном систему налази се у 7. периоди и 15. групи. За време истраживања привремено име му је било унунпентијум. Има чврсто агрегатно стање. Тачка топљења му је приближно 400° степени, а тачка кључања приближно 1100° степени. Поседује четири изотопа. Не може се наћи у природи. Добија се у лабораторијама уз помоћ разних уређаја. Неки научници му додељују веома сличне особине елементима из његове групе, док неки сматрају да се доста разликује. Најстабилнији изотоп Московијум (290) има време полураспада само 0,8 секунди. Примена му још увек није додељена, али научници сматрају да ће бити од велике користи.

Овај елемент је нов, скоро откривен, не можемо поуздано да узимамо вредности које су нам познате. Има још доста да се истражује око њега, али је признат за нов елемент што значи да ће нам бити веома користан и важан у будућности.

# data[].attributes.headline
Аутопилот у колима

# data[].attributes.subject
Аутопилот у колима

# data[].attributes.body
Јован Окетић 16.12.2022

Аутопилот је систем за аутоматску навигацију и кретање кроз саобраћај.
Настанак ове креације не можемо приписати стриктно једном човеку. Процес настанка аутопилота почиње још давне 1939. године. Наравно, у то време технологија није била довољно развијена за било какав напредак, али су идеје постојале.
Један од првих успешних покшаја је био у Јужној Кореји. 1993. године професор Хан Мин-Хонг је радио на првом скроз аутоматском систему. Ауто на ком је радио је успешно прешао 17 километара кроз град Сеул.
Од ране 2000 велики број произвођача почиње да се интересује у систем као нпр: Форд, Мерцедес, Ауди, Фолксваген.
Први ауто са функционалним аутопилотом у продаји била је Мерцедесова С-класа 2013. године. Међутим,тај првобитни аутопилот је имао само најпростије функције (држање траке, аутоматско паркирање).
Најуспешнији и најпознатији аутопилот систем има Тесла.
Тесла је oбјавила свој први аутопилот током 2014. године за "Модел С".
Њихов систем је знатно напреднији у односу на системе других произвођача. Главни део система састоји се од камера, радара, ултразвука и машинског учења.
Главне 3 камера на врху шофершајбне користе се визуелно препознавање ознака на путу, разних препрека, знакова и других аутомобила. Такође постоје и камера на боковима ауто које се стриктно користе за препознавање разделних линија. Радар се такође користи за детектовање препрека, али он такође препознаје и раздаљину до препреке, што је корисно због аутоматског кочења. Функционише на основу радио таласа који се одбијају од препреку и враћају назад. Ултразвук такође има сличну фунцкију. Главна ствар која чини теслу бољом од конкуренције јесте њихов софтвер помоћу којег редовно могу да унапређују свој систем кроз ажурирања. Oпасност овакве креације јесте то што није перфектна, поготово при већим брзинама. Позитивна страна јесте то што се константно унапређује.
Овај систем иако има мане све више се доказује као лабилна функција у аутомобилима, а кроз године ће постајати само боља и безбеднија.

# data[].attributes.headline
Aсиметрична органогенеза

# data[].attributes.subject
Aсиметрична органогенеза

# data[].attributes.body
Оливера Нигић 16.12.2022.
Катализа је процес убрзавања хемијских реакција уз помоћ катализатора који из хемијске реакције излазе непромењени.
Научници су дуго веровали да постоје смо две врсте катализатора: метали и ензими.
Бенџамин Лист и Дејвид Макмилан су развили трећи тип зван асиметрична огранокатализа која се надовезује на мале органске молекуле.
Употреба органогенезе допринела је и истраживању нових фармацеутских производа.
Они су 2021. године добили Нобелову награду из хемије за развој новог начина за конструкцију молекула односно огранокатализу.
Лист је желео да сазна да ли је за катализу довољан само део ензима.
Експерименти са аминокиселином су потврдили његову претпоставку да она одлично функционише као катализатор хемијских реакција.
Аминокиселина коју је користио (пролин) била је ефикасна, јефтина и еколошки прихватљива.
Он је своје откриће објавио 2000. године где је описао асиметричну катализу користећи органске молекуле као један од његових будућих џиљева.

Мекмилен је радио са катализаторима метала који су се погоршали услед изложеношћу влаги.
Иако су метални катализатори имају способност задржавања електрона или њиховог донирања, они су такође били штетни по животну средину.
Услед тога је желео да створи катализатор који је стабилнији и на бази органских молекула.
Такође и безбеднији за животну средину.

Откриће асиметричне органокатализе чини процес молекуларне синтезе еколошки прихватљивим, а такође и поједностављује синтезу асиметричних молекула.
Молекули створени овом методом могу имати широку примену. Од употребе за фармацеутске производе до соларних ћелија.
Ови молекули се такође могу користити и за успоравање ширења болести у телу.

# data[].attributes.headline
БЛУТУТ ТЕХНОЛОГИЈА И ЊЕНА ПРИМЕНА/БЕЖИЧНЕ СЛУШАЛИЦЕ

# data[].attributes.subject
БЛУТУТ ТЕХНОЛОГИЈА И ЊЕНА ПРИМЕНА/БЕЖИЧНЕ СЛУШАЛИЦЕ

# data[].attributes.body
Прве праве бежичне слушалице је направила јапанска компанија Онкио 2015. године. Свој први пар су направили и пустили у продају у септембру 2015. године, под именом „Онкио В800БТ“. Битно је знати да су бежичне слушалице постојале и пре 2015. године, али оне нису биле скроз без жице. Иако није постојала жица која их je повезивала са извором звука, постојала је жица која је спајала две слушалице. Пошто су „Онкио В800БТ“ бежичне слушалице биле прве на тржишту те врсте имале су очигледно проблема. Постојао је проблем у вези са Bluetooth (Блутут) везом, кратким трајањем батерије, неуједначеним квалитетом звука, а неки су сматрали да стварају непријатност током коришћења. Добра страна је да је њихова популарност била толика да је чак инспирисала Apple (Епл) да смисли свој сопствени дизајн и са тим је ова врста слушалица постала тренд.

Данас најпопуларније и водеће бежичне слушалице на тржишту јесу Sony (Сони)„WH-1000XM5“. Оно што оне омогућавају јесте поништавање буке, савршен звук и позивање без употребе руку, батерија траје до 30 сати уз брзо пуњење, могућност лаког пребацивања на више уређаја…

Посматрано у целости добре стране овог изумa су то што нема кабла, велика преносивост и функционалност. Чињеница да бежичне слушалице не захтевају жицу велика је предност било да ходате, трчите, играте или се бавите било којом активношћу кабл вам неће сметати. Ту долази преносивост, која је лакша јер нема жице да се упетља и заузимају мало простора. Имају способност да се лако повежу за било који уређај, могућност причања преко њих, као и да боље преносе звук и изолују нас од околине.

Са друге стране мане овог изума јесу то да постоји нека врста опасности од њиховог зрачења, као и од оштећења слуха при слушању виших фреквенција звука. Такође, у свакодневном животу оне могу узроковати опасност у саобраћају зато што нас потпуно изолују од звука око нас што нас може довести у незгодну ситуацију. Могу се користити и као средство помоћу којег се може преписивати на тестовима.

Сматрам да је овај изум додатно олакшао комуникацију међу људима. Такође, у великој мери коришћење самих слушалица у свакодневном животу је постало једноставније због чињенице да не постоји кабл.

# data[].attributes.headline
Ракете за вишекратну употребу

# data[].attributes.subject
Ракете за вишекратну употребу

# data[].attributes.body
Aндреј Мићић, 16.12.2022

Ракете за вишекратну употребу имају делове који се могу повратити. Ово значи да ти делови не морају стално да се  праве за свако лансирање, што значајно смањује трошкове лансирања.

Ракете за вишекратну употребу садрже додатну погонско гориво, што их чини тежим у односу на остале ракете.

Делови који се поново користе морају прво да прођу кроз атмосферу, како би дошли на тло, тако да су често опремљени топлотним штитовима и многом другом опремом за контролу лета.

Њихова функција је у преношењу терета са Земље у свемир, као што су сателити.

Шездесетих и седамдесетих година прошлог века произведене су прве ракете за вишекратну употребу, назване “Space Shuttle” и “Energia”. Међутим, 1990-их, због неуспеха, концепти ракета за вишекратну употребу сведени су на тестирање прототипа.

Успон приватних компанија за свемирске летове током 2000-их и 2010-их довео је до поновног оживљавања њиховог развоја, као што су “SpaceShipOne,”Falcon 9” и “Falcon heavy”

Постоји више врста ракета за вишеструку употребу: Делимична-вишекратна уптреба (Partially-reusable rocket), потпуна-вишекратна употреба ( Fully-reusable rocket), Орбитер за вишекратну употребу(Reusable orbiter)

„Falcon 9“ је први орбитер за  вишекратну употребу који је успео да се безбедно врати на Земљу. Ову ракету је направио „Space X”  и његово прво успешно слетање је било у децембру 2015 године.

Ракете за потпуну-вишекратну употребу  тек треба да буду направљене. Тренутно постоје три компаније које покушавају да направе ракету за потпуну-вишекратну употребу. То су „Space X“, „Relativity Space“, „Blue Origin“. "Space X" je  објавио да ће тестирања, ракета за потпуну-вишекратну употребу, почети до краја 2022 године

# data[].attributes.attachment_link.title
Falcon 9 launches NROL-87 and Falcon 9 first stage landing

# data[].attributes.headline
Контрацептивни фластер

# data[].attributes.subject
Контрацептивни фластер

# data[].attributes.body
Контрецепција нам је била позната и пре почетка 21. века. Може се рећи да је ова грана фармацеутске индустрије, подигнута на виши  ниво 2002. године када је ,,Janssen Pharmaceuticals”, најпознатија фармацеутска компанија у области контрацепције, на тржиште пласирала контрацептвни фластер. Како компанија послује у оквиру ,,Johnson & Johnson“ групације чије се седиште налази у Белгији, производ је врло брзо прихваћен на тржишту.

Ово је метода контрацепције која делује једнако као комбинована контрацептивна пилула, а предност је у томе што не мора да се узима сваки дан. Контрацептивни фластер је заправо налепница за тело која садржи једнаке хормоне као комбинована пилула: естроген и прогестерон. Свакодневно се у крвоток преко фластера, кроз кожу, уносе хормони који спречавају овулацију.

Ако се користи према упутствима ефикасност је већа од 99 одсто, али поједина истраживања показују како је ефикасност смањена код жена које имају преко 90 килограма. Ефикасност фластера траје седам дана и користи се три недеље у месецу.

Предности фластера су те што је јако лак за уотребу. У оносу на претходну форму контрацептивне терапије фластер пружа додатни ниво конфора кориснику с обзиром да се једним пласирањем фластера на кожу обезбеђује вишенедељна заштита од нежељене трудноће.

Једна од ставри које научници нису успели да унапреде (још увек) су негативни утицаји које контрацептивне терапије изазувају (главобоља, раздражљивост..), већ је постојећој листи, нажалост придодат и евентуални осип на кожи.

# data[].attributes.body
Сава Станисављевић (15.12.2022.)

-Систем за повраћање кинетичке енергије тј. КЕРС је технологија коришћена у неким хибридним и електричним возилима. Овај систем повраћа и складишти кинетичку енергију која би обично била изгубљена током кочења. Складиштена енергија се онда може користити као додатна снага за возило када је потребна. Овај систем први пут је уведен у Формулу 1, 2009 године, и од тада се проширио као користан систем у другим моторним спортовима. После је уведен и у нека друмска возила нпр: Порше 918, Ферари ЛаФерари, МеКларен П1 итд. КЕРС се обично састоји од мотор-генератор јединице, јединице енергетске електронике и система за складиштење. Мотор-генератор јединица претвара кинетичку енергију у електричну енергију и даље је шаље у систем за складиштење. Јединица енергетске електронике регулише проток енергије између система за складиштење и електричног система возила. КЕРС може да пружи значајно повећање снаге и перформанси, омогућавајући возилима да убрзају брже и ефикасније. Такође може побољшати уштеду горива и смањити емисије, што га чини корисном технологијом за електрична возила. Постоје две главне врсте КЕРС-а: на замајцу и на батерије. КЕРС заснован на замајцу користи замајац велике брзине за складиштење кинетичке енергије, док КЕРС заснован на батеријама користи батеријски пакет. Сваки тип има своје предности и недостатке, а који тип ће се користити зависи од специфичне примене. Неке од препрека везаних са КЕРС системом су потреба за специјализованим компонентама и потенцијални високи трошкови. Упркос овим препрекама, КЕРС је обећавајућа технологија која ће вероватно наставити да се развија и користи у широком спетру возила.

# data[].attributes.attachment_link.title
ハミルトン＆ロズベルグ　F1のKERSを解説

# data[].attributes.body
Саша Мићић, 14. XII 2022.

5Г представља следећу генерацију мобилне технологије, нудећи нам сигурније везе и веће брзине него икада пре. Са повећаном потражњом података и потребом за брже и ефикасније мреже, 5Г је на путу да револуционише начин на који живимо и радимо.

Један од кључних бенефита 5Г мреже јесте њена брзина. Са 5Г мрежом, корисници могу очекивати брзине преузимања до 10 гигабита по секунди, што је значајно брже од садашње 4Г мреже. Ово значи да корисници могу да преузму велике фајлове, стримују видео високог квалитета и приступе интернету муњевитим брзинама.

Још један бенефит 5Г мреже јесте низак ниво кашњења, који се односи на време које је потребно уређају да искомуницира са мрежом. Са 5Г-ом, кашњење је смањено на само пар милисекунди, чинећи могућим комуникацију уређаја једних са другима у реалном времену. Ово је веома важно за оне апликације које користе виртуалну стварност, где је низак ниво кашњења од круцијалне важности за обезбеђивање беспрекорног искуства урањања у виртуалну стварност.

Такође веома битан аспект 5Г мреже јесте способност подржавања нових апликација и услуга, као што су телемедицина и образовање на даљину. Ово би могло знатно да побољша доступност здравственој заштити и образовању, поготово у областима где су ове услуге лимитиране или недоступне.

Поред велике брзине и ниског нивоа кашњења, 5Г мрежа садржи виши ниво поузданости у односу на своје предходнике. Са 4Г мрежом, корисници су могли да доживе прекид везе или споре брзине у областима високог мрежног саобраћаја. 5Г мрежа, с друге стране, јесте дизајнирана да издржи много већи број уређаја, и може да обезбеди константну конекцију велике брзине чак и у областима велике гужве.

Једна од највећих предности 5Г-а јесте способност да подржи растући број повезаних уређаја. Како „Internet of Things„ или ти „Интернет ствари“(IoT), који представља међуумрежавање уређаја, почиње да преовладава, очекује се експоненцијални пораст броја уређаја повезаних на интернет. 5Г мрежа има капацитете који подржавају милионе уређаја повезаних одједанпут, чинећи је идеалном за растући IoT екосистем.

Свеобухватно, имплементација 5Г мреже је на путу да започне нову еру повезаности. Са својом већом брзоном, нижим нивоом кашњења и повећаном сигурношћу, 5Г садржи потенцијал да,као што је предходно споменуто, трансформише начин на који живимо и радимо. Било то омогућавањем комуникације у реалном времену, подршком пораста IoT-а, или једноставно омогућавањем бржег и сигурнијег приступа интернету, 5Г је на путу да постане прави „game changer“.

# data[].attributes.body
Софија Коцановић, 12.12.2022.

Шта је то "hoverboard"?
Hoverboard (или самобалансирајући скутер) је електрично персонално превозно средство. Чине га два точка међусобно повезана површином на коју је предвиђено да човек стоји усправно. Није толико тешко управљати њиме, иако тако можда делује. Померањем тела напред или назад, убрзавамо или успоравамо, а на лево и десно мењамо страну.

Изумео га је америчко-кинески научник Шејн Чан 2013. године. Шејн Чан рођен је 10. фебруара 1956. године  у Кини у Пекингу, где је провео добар део свог живота. Касније се преселио у Америку и започео своју каријеру као проналазач. Hoverboard је направио управо у Америци у својој 59. години и њим се прославио.

Временом су разне компаније отпочеле производњу својих верзија овог уређаја и он је постао доста популаран.

Ова справа је веома практична, није гломазна, што омогућава лако преношење. Не загађује природу. Прелази велике дистанце, а брзина варира од 8 до 16 километара на сат. Батерија доста дуго траје ( од 4 до 6 сати активног коришћења). Може се чак возити и на благим узбрдицама, притом не губећи на брзини и енергији. Одрасли, па и деца, се могу служити њиме.

# data[].attributes.headline
Електронске цигарете

# data[].attributes.subject
Електронске цигарете

# data[].attributes.body
Наталија Лончаревић, 11.12.2022.
Шта је електронска цигарета?
Електронска цигарета представља металну цев која личи на обичну цигарету. Направљена је од нерђајућег челика, а састоји се од коморе у којој се налази течност, електронског регулатора и извора напајања енергијом или допуњиве батерије. Комора садржи течност која се састоји од: екстрахованог никотина, пропилен-гликола, биљних глицерола и одређених арома. Течност се загрева, а тиме прави пару коју пушач удише. Е-цигарета не садржи дуван! Она може да производи дим, али постоје и алтернативе без дима.  Е-цигарете које не испуштају дим су напрвљене за државе у којима није дозвољено коришћење цигарета на јавном месту.
Како је настала електронска цигарета?

Е-цигарету је први произвео Лик Хун. Он је преко корпорације ,, Руијан", њу представио први пут 2004. године. Касније, 2006. године, кинеска корпорација ,, СБТ Руијан" ју је први пут представила у Европи, а то се десило у Аустрији. Електронску цигарету је произвео Лик Хун због свог оца. Наиме, његов отац је умро због карцинома плућа управо због цигарета, па је он због тога желео да направи неке здравије алтернативе за цигарете. Е-цигарете су у почетку биле илегалне јер их СЗО (,, Светска здравствена организација") није одобрила због недовољно истраживања и информација о штетности.
Да ли електронске цигарете нарушавају здравље?
СЗО је утврдила да конзумација никотина код адолесцената и деце утичу на развој мозга, што може довести до блажих последица као што су анксиозност и проблеми са учењем и памћењем, али може и до озбиљних и дугорочних последица. Све је више доказа да негативно утиче на рад и функцију плућа, па се претпоставља да је за то одговоран витамин Е ацетат. Међутим, и даље није утврђено какав је дугорочан утицај коришћења.

Шта је ,, Светска здравствена организација" утврдила за електронске цигарете и да ли су, заправо, мање штетне од цигарета?
СЗО је, на основу истраживања, утврдила да е-цигарете садрже разлите количине никотина и штетне хемикалије, а оне су лоше по кориснике и по особе које су у околини пушача. Такође, откривено је да неки производи за које се тврди да не садрже никотин, заправо, садрже. Особе које никада нису конзумирале цигарету, због коришћења е-цигарете удвостручују шансу за конзумирањем обичних цигарета. Иако је намена е-цигарете одвикавање пушача од обичних цигарета, све је више истраживања да се зависност можда повећава. Између осталог, адолесценте погађа највећа шанса да развију зависност због опојног мириса и укуса, као и рекламе корпорација да је мање штетно од цигарета. Међутим, ко доноси већу штету није скроз утврђено јер зависи од разних фактора, као што су тип производа, начин производње производа, учесталост конзумације, пушач и његове карактеристике итд.

# data[].attributes.headline
Бионичко око

# data[].attributes.subject
Бионичко око

# data[].attributes.body
Исидора Секулић, 11.12.2022.

Бионичко око (Аргус II- систем ретиналне протезе) изумeo je професор Марк са Универзитета Јужне Калифорније. Oво откриће враћа функционалан вид код људи који пате од потпуне или делимичне слепоће. Функционише тако што снима слике на малој видео камери, претвара те слике у електричне импулсе, а затим те импулсе преноси бежично до електрода имплантираних на површини мрежњаче. Пацијент тада учи да тумачи ове визуелне обрасце и тако поврати неку корисну визију. Минијатурни чип који се уграђује у око  враћа вид пацијентима којима је оштећен очни живац. За сада преко вештачког ока пацијенти разликују црну, белу и сиву боју, могу да препознају белу линију на путу, као и обрисе предмета. Разликују светло и таму и могу да се оријентишу у простору.
2013. године добио је тржишно одобрење од САД, а у Европи је 2011. постављен први имплант. Показало се да су резултати петогодишњих клиничких испитивања импланта доказали дугорочну ефикасност, сигурност и поузданост овог уређаја у побољшању видне функције и квалитета живота. Пацијенти су изјавили да су након употребе Аргуса II  имали обновљену везу са спољашњим светом и својом породицом и пријатељима. Осетили су позитивну промену која је у потпуности променила њихов до тад веома тежак живот.
Након успешног тестирања на људима, покреће се студија изводљивости Аргус II и надоградње хардвера и софтвера за постојеће и будуће пацијенте. Они се фокусирају на развој напредне визуелне протезе, Орион I. Ово је мало измењена верзија Аргуса II бионичког ока. Укључује пар наочара опремљених камером и екстерним процесором, међутим користећи 99% Аргус II технологије.

Иако се проблеми са видом могу исправити операцијама ока и ношењем наочара с корективним сочивима, многа стања доводе до слепила које је понекад неизлечиво. Зато је био потребан нови изум који ће вратити изгубљени вид. Мислим да је  технолошки развој у  медицини веома користан, јер омогућава бар мало лакши живот оболелим људима, а исто тако је важан и у превенцији. Бионичко око сигурно има будућност, јер је већ успешно примењено, али ће бити потребно још доста времена пре него што постане реалност.

# data[].attributes.attachment_caption
Стварање ембрионалних матичних ћелија

# data[].attributes.headline
Стварање ембрионалних матичних ћелија

# data[].attributes.subject
Стварање ембрионалних матичних ћелија

# data[].attributes.body
Анастасија Љубичић 16.12.2022.

Званично 2007. године су билог Шухрат Миталипов и колеге створили ембрионалне матичне ћелије примата преносом нуклeарних ћелија соматских ћелија.

Истраживачи су узели ћелију одраслог мајмуна и спојили је са енуклеираном јајном ћелијом. Ембриону је остављено да се развије неко време, а затим су његове ћелије узгајане у петријевој посуди. Ове ћелије, јер се могу диференцирати и формирати било који тип ћелије, називају се ембрионалне матичне ћелије. Овај експеримент је показао да је нуклеарни трансфер код примата, који су истраживачи покушавали годинама безуспешно, могућ. То је отворило врата могућности терапијског клонирања људи: стварање индивидуално специфичних матичних ћелија које би се могле користити за лечење или проучавање болести.

Људске ембрионалне матичне ћелије створене соматском ћелијском нуклеарном трансфером, такође познате као СЦНТ или матичне ћелије нуклеарног преноса, су тип матичне ћелије створен техником познатом као соматска ћелијска нуклеарна трансференција. У овом процесу, нуклеус соматске ћелије, која је нерепродуктивна ћелија у телу, преноси се у јајну ћелију која је лишена свог властитог нуклеуса. Резултујућа ћелија затим се култивише и дозвољава да се дели и диференцира у разне типове ћелија.
Матичне ћелије створене соматском ћелијском нуклеарном трансфером имају потенцијал да постану било који тип ћелије у телу, што их чини обећавајућим алатом за медицинска истраживања и терапеутске сврхе. Оне се могу користити за истраживање развоја болести, тестирање нових лекова и терапија и потенцијално регенерисање оштећених или обољелих ткива у телу. Међутим, употреба матичних ћелија створених соматском ћелијском нуклеарном трансфером је контроверзна, јер укључује уништавање људских ембриона и тренутно није одобрена за употребу у клиничким третманима.
Превазилазећи деценије техничких изазова, Миталипов и колеге су били први који су користили нуклеарни трансфер соматских ћелија да би створили људски ембрион који би могао да се користи као извор ембрионалних матичних ћелија (2013). Добијене линије матичних ћелија биле су специфичне за пацијента од кога су потекли, бебу са ретким генетским поремећајем.
У овом експерименту, истраживачи су узели ћелију коже од пацијента и спојили је са донираном јајном ћелијом. Кључ успеха експеримента биле су модификације течности културе у којој је поступак обављен и низа електричних импулса који се користе да стимулишу јаје да почне да се дели.
Након контроверзе око клонирања 2004–2005, у којој су јужнокорејски научници лажно тврдили да су користили нуклеарни трансфер соматских ћелија за стварање линија ембрионалних матичних ћелија, научна заједница је захтевала много јаче доказе да је поступак заиста био успешан.
За више о клонирању: https://www.britannica.com/topic/Dolly-cloned-sheep

# data[].attributes.headline
Абиокор - вештачко срце

# data[].attributes.subject
Абиокор - вештачко срце

# data[].attributes.body
Ива Павловић, 16.12.2022.

Абиокор (AbioCor Total Artificial Heart) је прво електро-хидраулично вештачко срце успешно уграђено у људски организам. Овај изум први пут је искоришћен током операције кардиолога Ламана Греја и Роберта Даулинга 2. јула 2001. године. у Лујвилу, у Кентакију. Ова операција обележила је први пут да је вештачко срце употребљено као трајна замена за људско срце, чак од Јарвик-7 изума, 15 година раније.

Абиокор је пумпа са две коморе дизајнирана да функционише на исти начин као право срце. Оно се напаја батеријама и пумпа више од 9 литара крви у минути до плућа, а затим и до остатка тела. Велика предност Абиокора је што је потпуно садржан унутар тела, ниједна цевчица не продире кроз кожу, нити је пацијент везан за ноћну конзолу поред кревета, као што је то био начин на који се напајају срца. Уместо тога срце се напаја пуњивим батеријама и микрокомпјутер технологијом која регулише откуцаје срца у складу са активностима пацијента. Такође, велика предност код тога што не садржи цевчице јесте смањење шансе за инфекције.

Произвођач Абиокора, компанија по имену Абиомед, са седиштем у Денверу, одлучила је унапред да ће операција бити сматрана успешном ако пацијент не умре у року од 60 дана. Међутим, на опште изненађење, господин Тулс, на коме се операција и обављала, а који је патио од неповратног застоја срца, живео је чак 5 месеци дуже него што је било очекивано. Још четири мушкарца су од тада опремљена Абиокором, а Управа за храну и лекове дала је зелено светло за још 10.

Абиокор је друго потпуно механичко срце које се тестира код људи и представља велики напредак у односу на прво вештачко срце, Јарвик-7, уведен 1982. Међутим, др Роберт Јарвик, проналазач првог вештачког срца, истиче да Абиокор срце, због своје величине, не може да се користи на малим мушкарцима, деци и већини жена. Баш из тог разлога Абиомед ради на новом, мањем Абиокору, за жене и мушкарце са малим грудним шупљинама.

# data[].attributes.body
Ања Баралић, 11. 12. 2022.

Нихонијум је радиоактиван, супертешки, нестабилан и синтетички метал IIIA групе и 7. периоде Периодног система елемената. Још 2003. године је започет рад на проналаску овог елемента и тада је први пут објављено његово ,,откриће“. Јапански тим Косукеа Морите из ,,Рикена“, великог научно-истраживачког института, званично га је доказао 12. августа 2012. године. Међународна унија чисте и примењене хемије и Међународна унија чисте и примењене физике јавно су признале његово откриће тек 2016. године и тада му је додељен симбол Nh и данашњи назив. Нихон је један од два начина да се каже Јапан на јапанском језику, а дословно значи „Земља излазећег сунца“. Име је предложено како би се направила директна веза са државом у којој је откривен, поготово јер је он први елемент из Периодног система елемената који је настао у Азији. До добијања званичног имена, овај елемент се називао унунтријум, што на латинском језику значи један-један-три. То је управо и његов редни број (Z=113).
Нихонијум је створен у лабораторији и не може се пронаћи у природи. Научници користе машине које се зову акцелератори честица како би натерали јоне једног елемента да ударе у јоне другог елемента. Нови елемент се ствара када се њихова језгра споје. Он се врло брзо распада на друге атоме, ослобађајући честице и енергију. Најстабилнији изотоп нихонијума (масени број А=286) има време полураспада од 19,6 секунди.
Нихонијум тренутно нема практичну примену, али се користи у различитим научним истраживањима. Његово откриће је допринело томе да научници боље разумеју како се језгра атома држе заједно. То би, на пример, могло да доведе до развоја сигурнијих и ефикаснијих нуклеарних реактора.
Верује се да ће се у блиској будућности пронаћи неке нове карактеристике овог ,,мистериозног“ елемента, јер већина његових својстава се за сада само предвиђа.

# data[].attributes.attachment_link.title
Nihonium  - THE MOST EXPENSIVE METAL IN THE UNIVERSE!

# data[].attributes.body
Маша Марјановић, 08.12.2022.год.

Карцином грлића материце један је од најтежих и најсмртоноснијих болести данашњице и погађа првенствено младе девојке у репродуктивном добу. У односу на европске земље Србија је на другом месту по броју умрлих од ове опаке болести.

Изазива га хумани папилома вирус (ХПВ) и до данас је познато преко 300 типова ХПВ вируса, од којих неки, као што су ХПВ 16 и 18, имају изразито онкогени карактер. Они доводе до појаве карцинома грлића материце и аногениталне регије ( вагине, вулве, ануса, пениса), карцинома корена језика, крајника, задњег зида ждрела.

Вирус се преноси директним контактом са кожом и слузокожом особе која је заражена вирусом и то сексуалним путем (контактом преко коже, вагинални, орални, анални секс), а веома ретко са мајке на дете током порођаја.

Хумани папилома вирус (ХПВ) се настањује у епителним ћелијама домаћина и ту остаје скривен од имунског одговора. Самим тим је његова елиминација из организма знатно отежана.

Занимљива је и важна чињеница да данашње мере контрацепције, пре свега употреба презерватива, не могу спречити преношење овог вируса сексуалним путем, као и то да је велики број асимптоматских преносилаца, нарочито међу мушкарцима.

Зато се ХПВ вакцина сматра једним од највећих научних достигнућа 21.века. У употреби је од 2006. године, када је регистрована и код нас у Србији. Уведена је у 111 земаља света, а у 40 земаља уведена је и вакцинација дечака.

Вакцина је произведена рекомбинантном ДНК технологијом, не може изазвати инфекцију ХПВ вирусом, као ни појаву карцинома. Такође, не постоје подаци који би указали да вакцинација делује на плодност.

ХПВ вакцина штити од инфекција проузрокованих типовима хуманих папилома вируса садржаних у вакцини. Данас постоје три типа ХПВ вакцине, које штите од 2 до 9 најонкогенијих сојева ХПВ вируса, а највећу примену има деветовалентна вакцина „Гардасил 9“ која штити од инфекције девет типова вируса: 6, 11, 16, 18, 31, 33, 45, 52 и 58. Ови типови вируса узрокују инфекцију приближно 90% карцинома грлића материце и 90% гениталних брадавица- кондилома.

Препоручено је да се вакцинација обави пре почетка сексуалне активности, у периоду од 9 до 24 година старости, а најбоље у узрасту од 12 до 14 година. Такође је могуће вакцинацију обавити и после 26 година старости уз консултацију и одобрење изабраног лекара.

На основу клиничких испитивања и студија, заштита након примања ХПВ вакцине је дуготрајна и износи минимум 10 година. До сада нису забележени озбиљнији нежељени ефекти, а међу откривеним нежељеним ефектима су: бол локализован на месту давања вакцине, оток, повишена телесна температура, главобоље и несаница.

Ефикасност вакцине је преко 90% уколико се вакцинација обави пре контакта са вирусом. Важно је вакцинисати и мушку децу, да би се што ефикасније спречило преношење овог вируса и коначно искоренио један од највећих здравствених проблема савременог доба.

# data[].attributes.attachment_link.title
Srpski lekari objašnjavaju: Zašto je važno reći NE HPV-u?

# data[].attributes.headline
ЦРИСПР-Цас9  технологија

# data[].attributes.subject
ЦРИСПР-Цас9  технологија

# data[].attributes.body
Сара Старчевић, 15.12.2022.

ЦРИСПР-Цас9 је најактуелнији метод генетичког инжењеринга који има широк и обећавајући потенцијал. Откриле су га научнице Емануел Шарпентије и Џенифер Дудна, а за овај подвиг су добиле Нобелову награду за хемију 2020. године, мада су истраживања у Кини и Америци почела још пре десетак година.
ЦРИСПР је назив за имуне системе који су откривени у генетској структури бактерија, и који служе за одбрану од вируса. У пар година од великог открића могућности које пружа овај систем, истраживања ЦРИСПР-а су постала значајна широм света.

ЦРИСПР-Цас9 се заснива на адаптивном имуном одговору бактерија који оне користе у случају напада вируса и кога чине 2 компоненте: ЦРИСПР и Цас9. ЦРИСПР је скраћеница за „груписани кратки палиндромски поновци на једнаким растојањима“ и односи се на места у геному где се ДНК секвенца понавља. У близини ових поновака налазе се Цас гени који кодирају важне ензиме у живом систему. Један од њих, Цас9 , је нуклеаза – односно, ензим који сече нуклеинске киселине (ДНК или РНК). Када вирус нападне бактерију, он уноси своју нуклеинску киселину у бактерију, која као одговор на то производи Цас ензиме да исеку делове вирусне нуклеинске киселине и инкорпоришу је у свој геном на ЦРИСПР местима. Ово бактерији даје користан стечени имунит. Следећи пут када иста врста вируса нападне -ЦРИСПР места, заједно са вирусном нуклеинском киселином, транскрибују се у РНК молекуле. Ови кратки РНК молекули се везују за Цас9 ензим и потом резултујући комплекс доводе до нуклеинске киселине нападача (вируса), коју идентификују преко поклапања секвенце. Цас9 тада сече циљну нуклеинску киселину и тиме спречава вирус да искористи бактерију за сопствену репликацију.

Наиме, као што бактерија користи ЦРИСПР да одстрани вирусе из својих генетичких структура, тако се ЦРИСПР, уз помоћ Цас протеина, може „испрограмирати“ да, попут маказа, сече тачно одређене делове генома код животиња и људи. Научници су већ употребили ЦРИСПР–Цас9 преуређивање гена да исеку ХИВ секвенце и спрече вирус да се умножава у ћелијским линијама човека. Такође је коришћен да се уклони мутирана секвенца код мишева са Дишеновом мишићном дистрофијом која узрокује слабост мишића, тако да техника представља наду за терапију породицама оболелим од ове и сличних генетских болести. Недавно, ембриони свиње су подвргнути великим генетским изменама уз помоћ ЦРИСПР-Цас9 у нади да ће бити безбеднији извор органа за трансплантацију код људи. Научници сматрају да ће ова метода показати велику успешност и у лечењу канцера.

Развој ЦРИСПР-Цас9 технологије наставља се великом брзином. Фармацеутске компаније користе ову технологију да би унапредиле истраживање лекова, а научни прогрес већ се јасно примећује и у медицини, биологији и генетици.

# data[].attributes.headline
Машина за штампање о

# data[].attributes.body
Машина за штампање органа

Маша Петровић, 10.12.2022

У циљу што квалитетнијег и успешнијег лечења пацијената савремена медицина сваки дан напредује. Једна од најневероватних достигнућа је штампање људских органа.

Већ се примењују неки једноставнији 3Д штампани делови човековог организма, рецимо имплати код реконструкције костију, тетива и других врста ткива. Најновија достигнућа показују да ће у будућности бити могуће штампање комплетних човекових органа ради трансплантације. Најновије остварење је 3Д штампано срце.

Био-принтинг је процес стварања ћелија које су биокомпатибилне са живим ткивом, у лабораторијском простору, помоћу 3Д технологије штампања, тако да функције тих ћелија у потпуности буду одржане. За 3Д штампање користи се метод наношења слоја на слој.

Пионир у области 3Д биоштампања је професор Макото Накамура са Универзитета Тојама, који је 2002. године, користећи стандардни инкјет штампач, направио уређај код кога је глава за штампање наносила капљицу величине ћелије човековог организма. Даљи развој ове технологије довео је 2008. до уређаја за штампање биоцеви сличне човековом крвном суду, а исте године у компанији Органово направљени су и први функционални крвни судови, као и срчано ткиво формирано од ћелија животињских организама.

Права револуција у 3Д биоштампању направљена је коришћењем матичних ћелија пацијената, при чему је врло значајна чињеница да се на тај начин смањује ризик од одбацивања уграђених ћелија и органа. Остварена је потпуна биокомпатибилност – биоматеријал поседује исте биохемијске, механичке и топографске особине сопственог ткива пацијента.На том принципу направљено је недавно и прво штампано 3Д срце с људским ткивом, крвним судовима, ћелијама и коморама.

Болести срца су међу водећим узроцима смрти у многим деловима света. Трансплантација је тренутно једини третман доступан пацијентима у завршним стадијумима срчане инсуфицијенције, а евидентан је огроман недостатак донатора. Због тога би прави пут који води ка ефикаснијој трансплантацији органа могао бити 3Д штампање срца. Изградњом биолошког ткива по принципу наношења слој на слој, направљено је комплетно срце. Иако је прво 3Д штампано срце мало и величине је зечијег  оно има потпуно исту структуру као човечје. Научници тврде да ће се истим овим процесом моћи створити и срце величине човековог. На путу прве трансплатације штампаног срца стоји још 20 година рада.

# data[].attributes.headline
Хомо флоренсис(Хобит)

# data[].attributes.subject
Хомо флоренсис(Хобит)

# data[].attributes.body
Вања Врзић, 11.12.2022.

Хомо флоренсис, у народу познатији под надимнком ,,Хобит" представља једног од каснијих представника рода Хомо. Први фосил ове врсте откривен је 2003. године у пећини на острву Флорес у Индонезији.

Назив ,,Хобити“ су добили  због својих анатомских карактеристика. Захваљујући фосилима, научници су утврдили битне разлике између ове врсте и осталих каснијих представника рода Хома (нпр. Неандерталац). Наиме, хобити су били  ситне грађе и тешки свега 30кг. Њихов кранијални капацитет је био знатно мањи у односу на остале представнике. Научници верују да је све то последица острвског ефекта тј. ограничености ресурса услед живота на острву.

Још пре откривања фосила ове врсте, многи научници су трагали за ситним створењима које су локалци описивали као бића која се мешавина човека и мајмуна. Мислило се да су то само небулозне приче људе све док није дошло до проналаска првог фосила 2003. године. Задњих 10-ак година су биле биле златне године за Индонежанску археологију и међународну сарадњу између локалних научника и остатка света. До сада нису пронађена преклапања ове врсте са другим врстама рода Хомо. Такође, у генима данашњих Индонежана није пронађена ниједна заједничка карактеристика са хобитима.

Колико је ово откриће било интересантно људима сведочи и стварање филма ,,Аватар“ 2009. године. Бића која су представљена у филму су створена по узору на Хомо флоренсисе. У прилог томе колико је ова тема занимљива за људи потврђује чињеница да је овај филм држао рекорд филма са највећом оствареном зарадом
10 година.

Многи научници трагају за новим фосилима како би успели да употпуне причу ове заготне врсте. Хомо флоренсис ствара велики број проблема антрополозима који покушавају да схвате како је ова врста  настала. Многи верују да су они заправо преображени Хомо еректуси. Нажалост, ни један научник не може да објасни како ова врста има мали кранијаллни капацитет сличан Аустралопитецинама. За разлику од аустралопитецима, правили су и користили оруђе у свакодневном животу, што је заједничко са родом Хомо.

Ова врста  нам управо доказује да је процес наше еволуције био веома сложен и да не можемо наћи одговор на свако питање. Физичке карактеристике хобита  можемо повезати са данашњим становницима Индонезије. Уколико бисмо упоредили народ са Балкана(простора где су живели Неандерталци) и Индонежане физичке разлике би биле очигледне (пре свега у висина, тежини, грађи тела).

# data[].attributes.attachment_link.title
Hobbit histories: the origins of Homo floresiensis