# data[].attributes.headline
יש"מ רמלה- הזמנו אור

# data[].attributes.body
יש"מ רמלה- הזמנו אורחת בשם ג'מילה... משום מה, אי אפשר לצפות בסרטון ישירות, תצטרכו להוריד את הקובץ ולצפות...

# data[].attributes.attachment_link.title
חמש עם רפי רשף  מתניה

# data[].attributes.headline
ספר ויקרא. ספר הקורב

# data[].attributes.body
ספר ויקרא. ספר הקורבנות

"דבר אל בני ישראל ואמרת אליהם אדם כי יקריב מכם קרבן לה'"

מהי הסיבה להקרבת הקורבנות?

אולי, כשמחטיאים את המטרה, ניתנת לנו האפשרות לשים לעצמינו תמרור אזהרה, שמנער אותנו מפני הסתאבות, קלקול במידות וגורמת לחשב מסלול מחדש.

לצערינו הרב, השבוע נפל קורבן, לא של מרצחים מאוייבנו מבחוץ, אלא בגלל קלקול נורא מביתנו פנימה. תאונות הדרכים הארורות.

כמה קל להאשים את האחר, כמה נוח להגיד כלאחר יד "איזה נורא, איך היא נהגה מהר בכביש, ממש הפקרות" , אך בינינו, כולנו פושעים, עוברים על החוק ואומרים לעצמינו "לי זה לא יקרה".

הבה נשאל את עצמינו:

א. מי אינו קורא/ עונה להודעות ווצאפ בנהיגה.

ב. מי אינו עובר את המהירות המותרת.

ג. מי אינו נותן לילדיו לנסוע ללא קסדה באופניים חשמליים על הכביש.

ד. מי אינו מדבר בפלאפון במהלך הנסיעה (גם עם דיבורית אנחנו לא באמת מרוכזים).

ה. מי אינו הולך בדרך עם הראש בפלאפון, ואומר לעצמו זה רק לשניה.

ו. מי אינו עולה על ההגה כשהוא עייף.

ז. מי אינו חושב על אלפי המשימות שמחכות לו בבית ובמשרד תוך כדי הנסיעה.

כולנו צריכים להתוודות ולהכות על חטא

אשמנו. בגדנו. כדי  שלא נגזול גם אנחנו חיים של מישהו אחר.

בואו ונקבל על עצמינו לעלות על ההגה מרוכזים ועירניים, להקריב מעצמינו, כדי שלא נצטרך להקריב עוד קורבן אשם.

נזכיר לעצמינו, שהעבודה האמיתית היא לא להתפזר אלא להיות מרוכזים בעבודת הדרך שתוביל ליעד ולמטרה.

שאלתי את עצמי, כיצד זה קורה פעם אחר פעם, הרי כולנו נבונים ומכירים את הסכנות ואת החוקים ששומרים עלינו?

מתניה, זכרו לברכה, שהאמין בכוחה של הדרך, שבחייו הוביל בני נוער בדרכי הארץ, אהב את התלמידים וחינך אותם, מתוך סבלנות ואמונה בצמיחה האיטית והמיטבית של כל אחד.

דווקא מתוך זה, למרות שנראה כסתירה, הוא ידע לחיות את הרגע, להנות ממנו ולהתמקד בו.

עבודה ומחשבה על התפיסה הזו תעזור לנו לנסוע באחריות, בזהירות ובריכוז.

כולי תפילה לבורא עולם, ובעיקר פונה אל כולנו  שמתניה יהיה הקורבן האחרון במלחמה הנוראה הזו

לא נגיד רק "תפילת הדרך", אלא גם נדרוש מעצמינו את "עבודת הדרך"

שבת שלום! בשורות טובות!

יעקב וקס

# data[].attributes.headline
מתניה היקר, רגע לפני

# data[].attributes.body
מתניה היקר, רגע לפני שבת אני חושבת עליך, לא מפסיקה לחשוב עליך מאז יום רביעי הארור. איזה אדם מיוחד וחד פעמי. כמה יופי וטוב הרעפת על כולם. הניצוצות שלך התפזרו תמיד לכל עבר, עם שמחת החיים, והשובבות של הילד שאף פעם לא התבגר. כשהגעת כולם הרגישו, הנוכחות שלך הייתה מחממת ונעימה, אדם מצחיק וטוב לב, שוחר שלום. תודה שנולדת וחיית בעולם הזה, הפכת אותו כל יום לטוב יותר ושמח יותר. הדבקת אותנו באהבת האדם והטבע שלך וחדרת עמוק עמוק ללב, תנוח על משכבך בשלום, נזכור אותך לעד

# data[].attributes.headline
בימי קדם כאשר אדם חט

# data[].attributes.body
בימי קדם כאשר אדם חטא כלפי בעל מעמד גבוה ממנו, הסיכוי לצאת מכך בחיים היה קרוב למינוס...
היד הייתה קלה על ההדק או על המוקד, בגליוטינה או בתליה. היה מוות בייסורים או לברי המזל גדיעת איברים כאלו ואחרים...
לא תמיד אנו שמים לב לכך, אך כשזה פוגע קרוב אתה מתעורר.
הפעם זה היה קרוב, חבר לעבודה במשפחת של"ח שלנו ועם הכאב באה השאלה, עכשיו נזכרת? מה פתאום התעוררת ואולי עדיף שאשתוק.
אך לא במקרה כזה, ללא שימת לב רבה אנו הופכים בלחיצת מסך המגע לתליין, השופט והנשפט. במעבר החצייה, בנהיגה, בבית פנימה ובאופק שכבר נראה לעין בעוד שנות דור...
אז כן, זו חכמה להתעורר מאוחר ואולי למנוע את הפגיעה הבאה.
אנא, בקשה אחת לי קטנה... תשומת לב ♥️ זה דורש התבוננות אחרת, זה דורש חשיבה, זה דורש לדכא יצר החזק יותר מכולנו, אבל זה מציל חיים. מציל את התא המשפחתי בכך שנהיה יותר אחד ואחת עם השני והשניה, מציל את ההרוג הבא ברחוב ובדרך, מציל את התפיסה איך נראה בעוד שנות דור והאם נדע לתקשר בקשר רב מימדי ולא רק דרך מסך דו מימדי.
כן, בלחיצת כפתור אנחנו דנים לחיים או למוות וכדאי שנזכור זאת ונעשה זאת בדרך הנכונה וזוהי תפילת הדרך שלי, כולי תקווה שגם יש בה ערך.

מתניה, יהי זכרך ברוך ובתקווה שלא עוד...

# data[].attributes.headline
זכיתי לעבוד איתך בקו

# data[].attributes.body
זכיתי לעבוד איתך בקורסים ולהכיר אדם מדהים. תמיד היה כיף לראות אותך בהשתלמויות ובהצגות שעשית...
נוח על משכבך בשלום איש יקר.

# data[].attributes.headline
איך כואב הלב, פשוט ל

# data[].attributes.body
איך כואב הלב, פשוט לא מאמינה....

# data[].attributes.headline
מתניה היקר, הדרכתי א

# data[].attributes.body
מתניה היקר, הדרכתי אותך בקורס מורים. התאהבתי בחיוך השובב הניצוץ בעיניים ובאישיות הכובשת. כבר אז ידעתי שהילדים ילכו אחרך כמו החלילן המפורסם. חשבתי שמערכת החינוך זקוקה לאנשים כמוך ואכן לא אכזבת. תודה איש יקר. אוהב המון.

# data[].attributes.headline
היה שלום, איש יקר. ח

# data[].attributes.body
היה שלום, איש יקר. חיוכך לא ימוש מלבנו

# data[].attributes.headline
מתניה. אור גגול ומיו

# data[].attributes.body
מתניה. אור גגול ומיוחד הבאת בעולם אדם שאהוב על כולם ואוהב את כולם. נשמה ענקית חיוך ענק. אופטימיות. ישרות. מתיקות ואמת. אין מילים לתאר את החוסר והכאב. בכל הדרכים שהלכת ובכל השבילים גם בארץ וגם בלבבות. אנחנו נמשיך את דרכך. אביתר.

# data[].attributes.headline
תמיד עם חיוך, תמיד ע

# data[].attributes.body
תמיד עם חיוך, תמיד עם מילה טובה.. תמיד עם ילדים מאושרים.
לא הכרנו, אבל תמיד אזכור את החיוך הנצחי!

# data[].attributes.headline
משחק אותה יעקב אבינו

# data[].attributes.body
משחק אותה יעקב אבינו גולל את הבאר (בור)
סיור הכנה בנחלאות, ירושלים.

# data[].attributes.headline
משחקים אותה הומלסים 

# data[].attributes.body
משחקים אותה הומלסים בגינה בנחלאות, ירושלים.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
Boats and boating--Equipment and supplies

# data[].attributes.headline
לא רואים את זה בתמונ

# data[].attributes.body
לא רואים את זה בתמונה אבל, הסיטואציה היא שביום שדה באשדוד ירד גשם שוטף, מצאנו מחסה לתלמידים, ובנתיים מתניה ואני נהנינו מאוד מהסיטואציה, יצאנו אל הגשם ושרנו- גשם גשם משמים...
כל יום שדה היתה חוויה בפני עצמה!

# data[].attributes.headline
הלב בוכה והראש לא מא

# data[].attributes.body
הלב בוכה והראש לא מאכל.
היה איש והנה איננו עוד.

חיבוק מנחם למשפחה ולחברים.

# data[].attributes.headline
תמיד ראשון להתנדב לכ

# data[].attributes.body
תמיד ראשון להתנדב לכל פעילות , ותמיד עם חיוך, אין מילים... עצוב.

# data[].attributes.headline
מתניה יקר. יצא לנו ש

# data[].attributes.body
מתניה יקר. יצא לנו שוחח מעט אני רק מצטערת לא יותר. כעת כבר לא אוכל להכיר אותך היטב. נשבר לי הלב. קשה לשמוע שהלכת כך פתאום. נקרעת בבת אחת ממשפחתך ומילדך. אזכור אותך חביב ומצחיק בעל שמחת חיים. יהי זכרך ברוך.
מאת : איילה צור.

# data[].attributes.headline
אני לא יודע מה מתניה

# data[].attributes.body
אני לא יודע מה מתניה חשב שיקרה אחרי הנשיקה לקרפדה, אבל לתלמידים היתה חוויה מעניינת.
מתניה ידע להפוך סיטואציה פשוטה לחווויה מעניינת.
נראה לי שהתמונה מגשר עד הלום.

# data[].attributes.headline
כל כך עצוב, דמעות זו

# data[].attributes.body
כל כך עצוב, דמעות זולגות מעיני. לא הכרתי אותך כל כך אך נראה שאתה אדם מיוחד ערכי ואוהב אדם

# data[].attributes.headline
כשמו כן הוא. כולו מת

# data[].attributes.body
כשמו כן הוא. כולו מתנה, חיוך. מתניה, אלוף הבטלות, איש עם אנרגיה של רוגע ועשיה ללא הרף. רק לפני שבועיים אירח את כולנו, המורים של לימור, בהשתלמות אצלו בבית. כאילו זה היה טיול פרידה. עמוד תווך בקורס המש"צים דלתון. יהיה קשה להגיע לשם עוד שבועיים..
יואב.

# data[].attributes.headline
מתניה!! אנצור בליבי 

# data[].attributes.body
מתניה!! אנצור בליבי את החיוך  הרחב שלך.

# data[].attributes.headline
מורים ומורות לשל"ח י

# data[].attributes.body
מורים ומורות לשל"ח יקרים
הלווייתו של  מתניה  תתקיים בבית העלמין במושב אחיעזר  (סמוך ללוד)  היום בשעה 17:00

# data[].attributes.headline
איש שכולו טוב ושמחה,

# data[].attributes.body
איש שכולו טוב ושמחה, אוהב אדם וארץ. כואב

# data[].attributes.headline
יום חורפי שישי בבוקר

# data[].attributes.body
יום חורפי שישי בבוקר וצלצול טלפון היי חבר  אנחנו בדרך לתקוע לחפש שטפונות במדבר תכין קפה מגיעים - ללא כל היסוס ועם אותו חיוך תמידי הנשמע בקול ונסוך עלייך תמיד - תגיעו מוזמנים . האח דולק בבית ,במרפסת הנוף מדהים וכיף להקריא סיפורים לילדים. ובתוך כל ההכנות לשבת אתה מארח , מחבק , חבר !

# data[].attributes.headline
איפה אתה מתניה? למה 

# data[].attributes.body
איפה אתה מתניה? למה זה קרה ככה? פני מלאך , האיש והאגדה, עוד לא הגיע התור שלך ללכת אז למה אתה לא כאן? בבקשה תחזור. זה לא נתפס!
יש לך נשמה טובה כל כך, אדם טהור מלא אנרגיות, אבא למופת,   בכל השיחות שלנו אתה מכניס חיוך ואופטמיות, הרגשתי שאנחנו חולקים סוד לגבי תובנות החיים מעניין התאונה בחנוכה, אתה תמיד שמרת עלי ועכשיו אין לי שותף להתפרק איתו.
שתדע לך שהשארת מורשת עצומה אחריך, נתינה ואהבת הזולת, חיוך וקצת שיגעון..
אני מקווה שאתה שומר עלינו מלמעלה, ותן לשמוליק איזה עזרה ממך, הוא זקוק לך.
אח יקר. אוהבים אותך, יהי זכרך ברוך
יעל דמתי

# data[].attributes.headline
כל דבר פשוט, הופך לח

# data[].attributes.body
כל דבר פשוט, הופך לחוויה!
הכנה ליום שדה במכבסה בנחלאות, ירושלים.

# data[].attributes.headline
אבדה גדולה , מתנ

# data[].attributes.body
אבדה גדולה , מתניה תמיד אופטימי ,עם חיוך ושמחה ,אוהב הארץ נופיה ואנשיה
נזכור אותך תמיד.
משה בר-אדון

# data[].attributes.body
הלב כואב...

# data[].attributes.headline
מאת: רונן כה

# data[].attributes.body
מאת: רונן כהן                                                                                                                                                        היום 14.3.18 כז אדר תשע"ח  אבל כבד ירד על משפחת מחוז מרכז. מתניה שטרן נהרג בתאונת דרכים סמוך לבית ספרו - דרכא רמון גדרה כשהוא בדרכו לפעילות של"ח בשביל ישראל.  הלב מסרב להאמין

מתניה שטרן מורה אהוב ונערץ על תלמידיו , חבר יקר למורים לשל"ח  עם לב ענק , חיוך תמידי ונתינה אין סופית נפרד באחת מעולמנו והשאיר חור גדול בלב אוהביו.
אני מבקש לחזק את משפחתו וחבריו את שמוליק סדובניק השותף הותיק ואת אריה דייויס וגבריאל שותפיו לעבודה בבית הספר.
צוות הפיקוח היה בבית הספר היום נפגש עם הצוות ועם המש"צים ושמע דברים נפלאים על בחור מיוחד.
אנו נערכים להשתתפות בהלווייתו ובביקור אצל משפחתו בזמן השבעה. ברגע שאדע פרטים אפיץ.  יהיה זכרו ברוך

במקום שאליו אני הולך
היו רבים כבר לפני.
השאירו שביל, השאירו עץ,
השאירו אבן לרגלי,
ומה אני אשאיר אחרי,
האם אשאיר איזה דבר?
איני רואה את צעדי!
איני רואה את צעדי,
ומי יראה אותם מחר?  (יורם טהרלב)

# data[].attributes.headline
מוזמנים לשתף, לכתוב,

# data[].attributes.body
מוזמנים לשתף, לכתוב,, להעלות תמונה (הפוסט עולה אנונימי ניתן לציין את שמכם בתחילת הפוסט)