# data[].attributes.body
Kjemi er læren om stoffenes egenskaper, sammensetning og reaksjoner

# data[].attributes.body
En ionebinding inntreffer to atomer som er ikke-metall og metall
som har en elektronegativitetsverdi-differanse større enn 1,7. Det som skjer når to atomer inngår en ionebinding er at det ene atomet tar opp ett eller flere elektroner fra det andre atomet, slik at begge atomene får oppfylt åtteregelen. Dette fører til at atomene får forskjellige totalladninger. Det ene atomet blir positivt og det andre negativt. Denne ladningsforskjellen fører til at de «slår seg sammen» i en binding.

# data[].attributes.body
En kjemisk reaksjon er en prosess som skjer når to stoffer reagerer og danner et nytt stoff

# data[].attributes.body
Når vi tok natrium i vann eksploderte det

# data[].attributes.body
Et atom er den minste delen i et grunnstoff

# data[].attributes.body
Fast form: Faststoff er en aggregattilstand eller fase karakterisert ved motstand mot deformasjon og endringer i volum. I et faststoff er molekylene pakket tett sammen og har faste plasser i forhold til hverandre. Stoffet er hardt og lite bøyelig. I kjemi og fysikk bruker en å skrive (s), kort for solid, for å vise at et stoff er i fast form. H2O(s) viser for eksempel til vann i fast form, det vil si is.

Flytende form: Alt som er flytende, smørbart eller i gassform omfattes av reglene for væske. Frosne væsker regnes fortsatt som væske. Eksempelvis vann, brus, vin, smørepålegg, gelé, krem, deodorant, parfyme, lipgloss, mascara, tannkrem, barberskum, spraybokser og gjenstander med lignende konsistenser.

Gass form: Gass er en aggregattilstand hvor stoffet består av fritt bevegelige molekyler og/eller atomer. Begrepet fase brukes synomynt med aggregattilstand. Vi bruker begrepet gass om den aggregattilstanden som karakteriseres ved at et stoff hverken har fast form eller fast volum.

# data[].attributes.headline
Hva er forskjellen mellom elektronparbinding og ionebinding

# data[].attributes.subject
Hva er forskjellen mellom elektronparbinding og ionebinding

# data[].attributes.body
Elektronparbinding. Kovalente bindinger (også kalt elektronparbindinger, eller elektronbindinger) er bindinger mellom atomer som bygger på oktettregelen, hvor alle atomer ønsker åtte elektroner i ytterste skall. Edelgassene har fullverdige skall, og reagerer dermed ikke på slik måte med andre stoffer.

Mens ionebinding inntreffer mellom to atomer (ofte mellom et metall og et ikke-metall) som har en elektronegativitetsverdi-differanse større enn 1,7.

# data[].attributes.body
Salter er ioniske faste stoffer som består av negative og positive ioner som holdes sammen ved elektrostatisk tiltrekning. Grunnstoffer som danner slike forbindelser er kombinasjoner av stoffer med lav og høy tiltrekningskraft på elektroner (elektronaffinitet). Natriumklorid et et eksempel på et salt.

# data[].attributes.body
Et molekyl består av en elektrisk nøytral enhet som har minst to atomer. Et molekyl er en elektrisk nøytral gruppe av to eller flere atomer som deler ett eller flere par elektroner i sterke bindinger og er kjemisk avmettet. Størrelsen på molekylene varierer fra molekyl til molekyl.

# data[].attributes.body
Vannmolekylet (H₂O) består av to hydrogenatomer og ett oksygenatom. Vannmolekylet har like mye positiv som negativ ladning, men ladningene er ujevnt fordelt. Oksygenatomet trekker mer på elektronene enn hydrogenatomet. Det er derfor en svak negativ ladning rundt oksygenatomet og en svak positiv ladning rundt hydrogenatomene. Dette gjør at vannmolekylet er polart. På grunn av polariteten trekker vannmolekylet på andre vannmolekyler slik at det dannes hydrogenbindinger mellom det negative oksygenatomet og de positive hydrogenatomene til andre vannmolekyler.

# data[].attributes.body
Vannmolokyler er polart fordi elektronene er negativet men de blir dratt opp og da blir øverste del negativ, men kjernen er fortsatt positiv så da blir nederste del positiv.