# data[].attributes.body
I det følgende vil vi skelne mellem fire forskellige fortællertyper. Vi ser på, om der benyttes en 1. persons- eller 3. personsfortæller, hvilken grad af viden fortælleren har, hvilke synsvinkler der bruges, og om der er tale om en synlig eller en skjult fortæller.

- Jegfortæller
Denne fortæller er kendetegnet ved at fortælle i 1. person. Fortælleren er med andre ord tekstens "jeg". Vi oplever udelukkende verden med jeg'ets øjne. Vi indvies i hans eller hendes følelser og tanker. Der er derfor tale om en indre synsvinkel. Hvad vi får fortalt begrænses af jeg'ets viden og af, hvad jeg'et rent fysisk kan se og høre, dér hvor vedkommende befinder sig eller har befundet sig. Endelig må vi karakterisere jegfortælleren som en helt igennem synlig fortæller, i den forstand at vedkommende selv deltager og kommer til syne i handlingen.  Man kan skelne mellem en bevidst upålidelig fortæller, der med vilje giver forkerte informationer eller skjuler vigtige informationer, og en ubevidst upålidelig fortæller, der uden selv at være klar over det giver forkerte informationer eller fejlfortolker situationer.

- Personalfortæller
Hvis der er tale om en personalfortæller, har vi med en 3. personsfortæller at gøre, hvor synsvinklen er bundet til en bestemt person i teksten eller til nogle få personer. Derfor kaldes denne fortæller også en personbunden 3. personsfortæller. Den er personbunden på samme vis som jeg-fortælleren er det, men det er vigtigt at forstå, at fortælleren ikke er personen selv, når vi har med en 3. personsfortæller at gøre. Fortælleren lader os blot følge en persons eller nogle få personers tanker og synsvinkler på det, der sker. Fortælleren er selv skjult, i den forstand at vedkommende ikke deltager i handlingen, men blot formidler personens tanker og tale til os. Det vi får fortalt, begrænses af personens viden, og af hvad vedkommende rent faktisk kan se og høre, ligesom det gælder for jeg-fortælleren. Der er i forlængelse heraf tale om indre synsvinkel eller vekslende synsvinkel mellem flere personer, der dog ofte kombineres med ydre synsvinkel på handlingen.

- Alvidende fortæller
Den alvidende fortæller er ligeledes en 3. personsfortæller, men er ikke personbunden. Den alvidende fortæller er i princippet i stand til at leve sig ind i og formidle tanker og følelser hos alle personerne i fortællingen. Den alvidende fortæller begrænses desuden ikke af, hvad enkelte personer ved, eller hvad de kan se eller høre, men har en total eller ubegrænset viden og er i stand til at være alle steder på én gang i fortællingen. Alle synsvinkler kan komme i spil: indre, ydre, vekslende og kombineret. Den alvidende fortæller kender ofte personernes fortid og kan i tilbageblik fortælle om den, og han kender i visse tilfælde sågar deres fremtid og kan forudsige, hvad der senere vil ske. Den alvidende fortæller omtales ofte som en olympisk fortæller, der overskuer fortællingen fra et sted højt oppe over begivenhederne (ofte med brug af panoramisk fremstilling). Den alvidende fortæller kan desuden bryde ind med fortællerkommentarer, der kommenterer handlingen, vurderer personerne eller henvender sig direkte til læseren. I den grad den alvidende fortæller gør det, træder han frem som en synlig fortæller.

- Observerende fortæller
Hvis der er tale om en observerende fortæller, benyttes der i princippet udelukkende ydre synsvinkel. Fortælleren giver os ikke adgang til personernes tanker og følelser. Vedkommende har ingen viden om, hvad de tænker og føler, men fortæller kun om, hvad de gør og siger. Fortælleren kan sammenlignes med et skjult kamera, der blot objektivt registrerer, hvad der sker. Men helt objektiv er den observerende fortæller selvfølgelig ikke, for alene i udvælgelsen og synsvinklen ligger en subjektiv tilgang til det fortalte. Den observerende fortæller deltager ikke selv som en person i handlingen, kommenterer den heller ikke, og har derfor karakter af en skjult fortæller. Den observerende fortæller finder vi typisk hos impressionister. Fortælleren overlader store dele af fortolkningsarbejdet til læseren og benytter sig af scenisk fremstilling, af "showing" i stedet for "telling".

# data[].attributes.body
Forfatteren kan benytte sig af en række forskellige fremstillingsformer (fortællemåder), der styrer fortælletempoet, og hvor tæt på begivenhederne, personerne og miljøet vi som læsere kommer.

# data[].attributes.body
Dette er AIDA-Modellen.

Attention (dansk: opmærksomhed)

Dette er den del, som fanger øjet. Dette kan være tekst eller billede. Denne del er normalt placeret i øverste halvdel.

Interest (dansk: interesse)

Dette er den del, som får læseren til at fastholde interessen.

Desire (dansk: ønske/begær)

Dette er den del, som får læseren til at ønske, at han havde produktet. Denne del består ofte af en masse positive ord om produkt, og hvad produktet kan.

Action (dansk: handling)

Dette er den del som får brugeren til at købe produktet. Denne del indeholder ofte billeder af produktet og information om, hvor man kan købe produktet.

Modellen bliver f.eks. brugt til reklamer.

# data[].attributes.body
LOGOS, PATOS OG ETOS underbygger belægget.

Logos; Her er der fokus på logikken

Patos;  Her bliver der spillet på følelserne

Etos; Her bliver der spillet på troværdighed og der bliver ofte henvist til troværdige kilder.

# data[].attributes.body
1. Anslaget,
Dette er historiens begyndelse. Her skal konflikten præsenteres på en måde, så læseren eller tilskueren bliver interesseret. I en film kan det fx være ved at anvende panorering, hvor kameraet bevæger sig fra en side til en anden hen over et landskab til det sted, hvor handlingen foregår.

2. Præsentationen,
Hvor personerne præsenteres, og hvor man får noget at vide om deres baggrund.

3. Uddybningen,
Som går tættere på konflikten og motiverne bag bogen eller filmen.

4. Point of no return,
Hvor der ingen vej er tilbage og konflikten er uundgåelig.

5. Konfliktoptrapningen,
Hvor konflikten forstærkes og spændingen stiger.

6. Klimaks,
Hvor konflikten oftest bliver løst.

7. Udtoning,
Hvor læseren eller tilskueren undertiden får et indblik i, hvad der sker bagefter.

# data[].attributes.body
Dette er AIDA-Modellen.

Attention (dansk: opmærksomhed)

Dette er den del, som fanger øjet. Dette kan være tekst eller billede. Denne del er normalt placeret i øverste halvdel.

Interest (dansk: interesse)

Dette er den del, som får læseren til at fastholde interessen.

Desire (dansk: ønske/begær)

Dette er den del, som får læseren til at ønske, at han havde produktet. Denne del består ofte af en masse positive ord om produkt, og hvad produktet kan.

Action (dansk: handling)

Dette er den del som får brugeren til at købe produktet. Denne del indeholder ofte billeder af produktet og information om, hvor man kan købe produktet.

Modellen bliver f.eks. brugt til reklamer.

# data[].attributes.body
Sociale forhold
Indre og ydre kendetegn

# data[].attributes.body
En model der typisk bruges til eventyr, hvor man sætter modsætninger op mod hinanden for derefter at finde mulige temaer.

# data[].attributes.body
Benyttes til at analysere eventyr