# data[].attributes.headline
Classificació dels materials segons les propietats

# data[].attributes.subject
Classificació dels materials segons les propietats

# data[].attributes.body
Tenint en compte les seves propietats, els materials més usuals els podem dividir en aquests grans grups: fustes, metalls, plàstics, ceràmiques, vidres, materials petris i materials tèxtils

# data[].attributes.body
• Materials naturals: són els que es troben a la natura, com ara el cotó, la fusta i el coure. • Materials sintètics: són els creats per l’ésser humà a partir de materials naturals com, per exemple, el formigó, el vidre, el paper i el cartró, i els plàstics.

# data[].attributes.body
Densitat: En general, totes les fustes solen tenir una densitat inferior a l’aigua, i és per aquest motiu que suren. Duresa: La duresa d’una fusta se sol relacionar amb la seva estructura i amb la quantitat d’aigua que conté. Resistència a esforços :Quan s’escull una fusta per a una aplicació determinada, la propietat més important que cal considerar és la seva capacitat per resistir esforços. Durabilitat: Hi ha fustes molt duradores i ben resistents als paràsits i els fongs, i d’altres que no ho són tant.

# data[].attributes.body
En alguns casos necessitem combinar les propietats de diversos tipus de materials en un de sol, i per això es fan servir materials compostos. Un exemple de material compost és el tetrabrick, que està format per capes de material plàstic, cartró i alumini.

# data[].attributes.body
Normalment, els materials metàl·lics no es fan servir en estat pur, sinó que formen part d’aliatges. Un aliatge el constitueixen dos o més elements, un dels quals, com a mínim, és metàl·lic.

# data[].attributes.body
Fustes toves: Es tracta d’arbres resinosos de fullaperenne , de color blanquinós i fàcils de treballar, com ara el pi o l’avet.
Fustes dures: Corresponen als arbres de fulla caduca: el freixe, la
noguera, el roure, el faig i el banús.

# data[].attributes.body
Els taulers artificials.
Són més econòmics que la fusta natural. S’aprofita el 100% dels arbres.   No es deformen, ni podreixen, ni es corquen. Poden ser de tres tipus: • Contraplacat. • Aglomerat. • Premsat o de fibra.  El paper El paper és una capa fina de fibres vegetals entrellaçades entre si formant un llenç que té les . El cartró S’obté a partir de làmines gruixudes de pasta de paper o bé per l’encolat de capes. El cartró ondulat és el més comú.

# data[].attributes.body
1. Marcar i medir:
El primer pas per fer una bona feina és prendre mides i marcar a la fusta la peça que s’ha de tallar: Metre de fuster. • Compàs de puntes. • Escaire metàl·lic. • Flexòmetre.
2. Subjectar:
Abans de tallar, hem de subjectar el material per poder treballar amb seguretat i precisió quan fem ús de les eines. Per fer aquesta operació s’utilitzen:
• Serjant. • Cargol de banc.
3. Tallar:
Quan tinguem la peça ben subjectada ja podrem tallar. • Serra de vogir. • Xerrac. • Xerrac de costella. • Màquines elèctriques: - Serra de vogir portàtil, Torn, Serra circular de taula.
4. DesL’operació de desbastar serveix per eliminar el material que sobra del tall d’una peça de fusta.

# data[].attributes.headline
L’impacte ambiental i les seves solucions

# data[].attributes.subject
L’impacte ambiental i les seves solucions

# data[].attributes.body
La fusta és un material que gairebé no contamina. És biodegradable i es pot regenerar fàcilment plantant nous arbres. A més, la fusta i els seus derivats es poden reciclar per a nous usos.

# data[].attributes.body
Algunes normes per optimitzar el treball en aquest espai:1. Aprofita al màxim el material. Cal dibuixar les peces de maneraque coincideixin amb les vores del material utilitzat.2. Marca abans de tallar. S’ha d’estar el temps que calgui permesurar i marcar, ja que sempre dóna més feina tornar a tallar denou. Utilitza correctament les eines. Has de netejar-les i desar-les alseu lloc després d’utilitzar-les. Poleix després de tallar.