# data[].attributes.headline
Міщанин-шляхтич. Мольєр. Скорочено. Українською.

# data[].attributes.subject
Міщанин-шляхтич. Мольєр. Скорочено. Українською.

# data[].attributes.attachment_link.title
Міщанин-шляхтич. Мольєр. Скорочено. Українською.

# data[].attributes.headline
Історія створення

# data[].attributes.subject
Історія створення

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Мольєр "Міщанин-шляхтич"

# data[].attributes.headline
Міщанин-шляхтич — ко

# data[].attributes.body
Міщанин-шляхтич — комедія-балет на 5 дій Мольєра, вперше поставлена у 1670. П’єса висміює намагання буржуа підвищити свій соціальний статус переходом у дворянство і є сатирою як на вульгарність середнього класу, так і на гонор та зазнайкуватість аристократії.

# data[].attributes.headline
Рік написання – 1670 (Твір написаний на замовлення короля Людовика, який хотів висміяти турецькі звичаї. Це бажання було пов’язано з невдалим і вкрай принизливим прийомом посланників-самозванців турецького султана).

# data[].attributes.subject
Рік написання – 1670 (Твір написаний на замовлення короля Людовика, який хотів висміяти турецькі звичаї. Це бажання було пов’язано з невдалим і вкрай принизливим прийомом посланників-самозванців турецького султана).

# data[].attributes.body
Літературний напрям – класицизм
Жанр – соціально-побутова комедія, з елементоми любовної та соціально-психологічної комедії
Тема – прагнення багатого буржуа Журдена потрапити до вищого товариства
Основні ідеї – викриття соціальних і людських вад
Головні герої – Пан Журден, пані Журден, Люсіль, Клеонт, Дорант, Дорімена, Ковєль, Ніколь
Всі події відбуваються протягом одного дня в будинку пана Журдена в Парижі.

# data[].attributes.headline
“Міщанин-шляхтич” проблематика

# data[].attributes.subject
“Міщанин-шляхтич” проблематика

# data[].attributes.body
- місце людини у суспільстві; чинники, якими це місце визначається;
- панівні моральні ідеали у державі;
- проблеми освіти, виховання, мистецтва, кохання, людської гідності та ін.
Основний конфлікт твору – конфлікт між пристрастю та розумом.

# data[].attributes.headline
Художні особливості п’єси

# data[].attributes.subject
Художні особливості п’єси

# data[].attributes.body
використано різні види комічного: гумор, іронія, сатира, сарказм, буфонада, фарс.

Комедія писалася в рамках класицизму, в ній збережена обов’язкова для класичної  п’єси триєдність: єдність місця (будинок пана Журдена), часу (дія укладається о 24 годині) і дії (вся п’єса побудована довкола однієї головної ідеї). У кожному з основних персонажів підкреслена одна провідна межа в сатиричному перебільшенні.

# data[].attributes.headline
Головна проблема, на якій побудований сюжет «Міщанина у дворянстві», відображає певний історичний етап розвитку буржуазії у Франції. Новоспечені буржуа, які накопичили чимало грошей, зароблених різними шляхами, почувалися дворянам. Саме тому вони намагалися наслідувати дворянським манерам, стилю поведінки, одязі, способу життя.

# data[].attributes.subject
Головна проблема, на якій побудований сюжет «Міщанина у дворянстві», відображає певний історичний етап розвитку буржуазії у Франції. Новоспечені буржуа, які накопичили чимало грошей, зароблених різними шляхами, почувалися дворянам. Саме тому вони намагалися наслідувати дворянським манерам, стилю поведінки, одязі, способу життя.

# data[].attributes.body
Комедія складається з V актів.

Експозиція (дія 1): знайомство з паном Журденом, який наймає вчителів, щоб навчитися аристократичних манер
Зав’‎язка (дія 2): Журден хоче укласти шлюб з маркізою Доріменою, щоб отримати дворянський сан (Журден на цей час одружений і має доньку на виданні). Сварка вчителів через першість в освіті. Кравець одягає Журдена в  кумедний костюм, переконуючи, що це «останній писк моди» серед аристократів. Журден щедро всіх винагороджує.
Розвиток дії (дія 3):  Дорант обманює Журдена, витрачає його гроші на дорогі подарунки маркізі від свого імені, бо і сам хоче з нею одружитися. Дружина Журдена хоче видати заміж за Клеонта свою дочку Люсіль, у чому їй допомагає служниця Ніколь, закохана в слугу Клеонта Ков’‎єля. Журден проти шлюбу, бо Клеонт – міщанин, а не аристократ.
Кульмінація (Дія 4) – Журден залицяється до Дорімени, але його дружина виганяє гостей. З’‎являється переодягнений Ков’‎єль і каже Журдену, його доньці має зробити пропозицію син турецького султана, а майбутнього тестя він посвятить у сан «мамамуші». Журден  щасливий – він нарешті стане дворянином. Відбувається комічна церемонія, яку проводять «турки», найняті Клеонтом, і він сам, вдаючи сина турецького султана.
Розв’‎язка (Дія 5): Журден дає згоду на шлюб Люсіль з Клеонтом, вважаючи, що видає її заміж за сина турецького султана. Ніколь щаслива з Ков’‎єлем, а Дорант одружується з Доріменою, переконавши Журдена, що це таємний хід, що відверне увагу пані Журден від почуттів її чоловіка до маркізи. Всі щасливі – переміг розум над дурістю. Комедія закінчується балетом.

# data[].attributes.headline
Особливості композиції та жанру

# data[].attributes.subject
Особливості композиції та жанру

# data[].attributes.body
Свою комедію Мольєр написав в кращих традиціях класики, врахувавши три найважливіші чинники:

місце;

час;

дію.

По-перше, все відбувається вдома сім’ї Журден, по-друге, за часом це займає всього одну добу, по-третє, є центральна подія, навколо якої обертається сюжет. Що стосується героїв комедії, то кожному з них властива одна яскрава сатирична риса.

Однак, провівши ретельний аналіз комедії “Міщанин-шляхтич”все-таки можна побачити деякі відступи від класичного напряму. Дію п’єси не назвеш єдиною в повному розумінні цього слова. Мольєр вводить тему кохання, яка поступово відходить на другий план. Але це виглядає цікаво на тлі всієї дії. Мовою комедії є мова народна, що теж викликає цікавість. А, головним чином, комедія виділяється за рахунок балетних номерів.

Не можна забувати, що сам автор вказав на жанрову особливість твору – це комедія-балет. І балетні номери не заважають реалістичності сюжету, навпаки, підкреслюють його. Кожен герой комедії дуже артистичний, що, до речі кажучи, ускладнює постановку п’єси на сцені.

# data[].attributes.headline
Засоби комічного

# data[].attributes.subject
Засоби комічного

# data[].attributes.body
У комедії "Міщанин-шляхтич" висміюється прагнення головного героя, багатого міщанина Журдена будь-що долучитися до світу аристократів. Для цього він наймає вчителів, які вчать манерам вищого світу: музиці, танцям, фехтуванню тощо, викидає гроші на аристократське вбрання.

Засобом комічного у "Міщанині-шляхтичі", по-першу, стає гумор. Це веселий сміх над наївністю героя. Адже до пуття в пана Журдена нічого не виходить. У новому вбранні Журден виглядає так, що служанка Ніколь не може стримати сміху. Хазяйновита та розсудлива дружина Журдена також намагається повернути чоловіка до реальності: «Вірно, надумав посмішити людей, коли вирядився таким блазнем?». Дуже комічно драматург демонструє повну неспроможність Журдена до великосвітських танців. Пісні аристократів видаються учневі нудними та тоскними, він любить невигадливі народні мелодії: «Про овечку». Вчитель філософії натовкує свого учня прописними істинами. Сміх до того ж викликає стійкість та впертість героя, який терпить весь цей хаос у своєму домі заради мети – виглядати справжнім аристократом.

Ще одним засобом комічного в творі є сатира – осудливий, злий сміх. Мета героя не варта виїденого яйця. Серед світу аристократів Журденом цікавляться лише пройдохи типу Доранта, точніше, цікавляться його грошима. Автор наголошує, що дворяни не є кращими за міщан, а часто навпаки. До того ж пан Журден заради своїх дурних ідей порушує лад та спокій у родині. Він навіть хоче пожертвувати щастям дочки Люсіль – забороняє ії виходити заміж за коханого Клеонта, який не є дворянином. Батьки Журдена були купцями, але тепер герой намагається будь-що відхреститися від них.

Іронія – сміх, прихований за удавано-серйозним, також використовується як засіб комічного. Вчителі та кравець лестять своєму бездарному учневі, з серйозним виглядом захоплюються його «успіхами», називають його «ваша милість», «ваша світлість» - дворянськими титулами. З таким само серйозним виглядом проголошують нісенітниці «турки», а насправді – перевдягені посланці Клеонта. Останній за допомогою слуги все-таки вирішив домогтися руки Люсіль і видав себе за турецького аристократа.

# data[].attributes.headline
Рік написання – 1670 (Тві

# data[].attributes.body
Рік написання – 1670 (Твір написаний на замовлення короля Людовика, який хотів висміяти турецькі звичаї. Це бажання було пов’язано з невдалим і вкрай принизливим прийомом посланників-самозванців турецького султана).

# data[].attributes.headline
Літературний напрям – кла

# data[].attributes.body
Літературний напрям – класицизм
Жанр – соціально-побутова комедія, з елементоми любовної та соціально-психологічної комедії
Тема – прагнення багатого буржуа Журдена потрапити до вищого товариства
Основні ідеї – викриття соціальних і людських вад
Головні герої – Пан Журден, пані Журден, Люсіль, Клеонт, Дорант, Дорімена, Ковєль, Ніколь
Всі події відбуваються протягом одного дня в будинку пана Журдена в Парижі.

# data[].attributes.headline
Літературний напрям – кла

# data[].attributes.body
Літературний напрям – класицизм
Жанр – соціально-побутова комедія, з елементоми любовної та соціально-психологічної комедії
Тема – прагнення багатого буржуа Журдена потрапити до вищого товариства
Основні ідеї – викриття соціальних і людських вад
Головні герої – Пан Журден, пані Журден, Люсіль, Клеонт, Дорант, Дорімена, Ковєль, Ніколь
Всі події відбуваються протягом одного дня в будинку пана Журдена в Парижі.