# data[].attributes.attachment_link.description
lino is an online web sticky note service that can be used to post memos, to-do lists, ideas, and photos anywhere on an online web canvas. lino is a completely free service that runs on all popular web browsers.

# data[].attributes.body
https://padlet.com/ibeltransebai/d1esqvj15s26vllv

# data[].attributes.body
https://padlet.com/agiralt2/3kf5e0wfq7iaugu3

# data[].attributes.body
https://padlet.com/bfiol/lxy06lb2c6oyl857

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
PROPOSTES DE LECTURA
LLEGIM EL TEXT DES DE L'AMOR

Ai, l'amor! En podrem dir tantes coses! Hi ha una definici molt illustrativa d'un expert medieval en el tema, anomenat Andreu el Capell, que va escriure a finals del segle XII. Deia que "l'amor s una passi que comena amb la contemplaci de la bellesa de l'altre sexe".

Tenim, doncs, la bellesa. I la mirada de l'enamorat com a primer pas per introduir-se en el cam de l'amor. Per l'amor s una passi, i aix vol dir tamb patiment. L'amor comportar, per tant, un grau elevat de sofriment i ser viscut i descrit com una malaltia. Justament, tot aix s el que li va passar a Tirant (i a tants d'altres!).

Podrem parlar de com era l'amor per als trobadors i les trobairitz, poetes dels segles XII i XIII que entenien l' amor com el lliurament (sobretot espiritual) i l' obedincia a la persona estimada, que era objecte de tots els elogis en els versos que escrivien. Aquest era l'amor a qu es lliuraven les dames i els cavallers, tant els de la realitat com els de la ficci.

Al Tirant lo Blanc trobarem alguna cosa de tot aix. Al captol 127 de la novella, Estefania (una donzella de la princesa Carmesina), declara que hi ha tres tipus d'amor:

1. L'amor virtus. Que s'esdev quan un senyor "molt favorit e cavaller molt virtus" estima una donzella, per la qual fa danses, justes i batalles. s el tipus d'amor que s'acosta ms al dels trobadors.

2. L'amor profits. Que es dna quan un gentilhome "o cavaller d'antic llinatge e molt virtus" estima una donzella per treure'n algun tipus de profit (social o econmic). Aquest tipus d'amor s per a Estefania rebutjable.

3. L'amor vicis. La donzella (fixeu-vos que aqu s ella qui pren la iniciativa) estima el gentilhome o el cavaller "per son delit". L'objectiu s aplegar-se "al llit encortinat amb los llanols ben perfumats" per obtenir tot el plaer que es pugui... Aquest s el tipus d'amor que ms li agrada a Estefania.

Nosaltres ens mirarem la novella des d' aquesta perspectiva. Si abans de comenar voleu informaci bibliogrfica, cliqueu aqu i en trobareu. I si no, deixeu-ho crrer, que sempre hi ha temps...

Retorn a "Propostes de lectura"
Retorn a l'inici

# data[].attributes.attachment_link.description
PROPOSTES DE LECTURA LLEGIM EL TEXT DES DE L'AMOR Ai, l'amor! En podrem dir tantes coses! Hi ha una definici molt illustrativa d'un expert medieval en el tema, anomenat Andreu el Capell, que va escriure a finals del segle XII. Deia que "l'amor s una passi que comena amb la contemplaci de la bellesa de l'altre sexe".

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Segons el psicòleg nord americà RJ Sternberg podem trobar 7 tipus d'amor en la seva Teoria Triangular de l'Amor. Per a poder fer aquesta classificació, considera com a factors fonamentals per a la consolidació de tota relació amorosa els components següents:

La INTIMITAT és la que dóna calidesa emocional a la relació, generada per la confiança entre dues persones. El COMPROMÍS es basa en una promesa de continuïtat que ens aporta seguretat, mentre que la PASSIÓ està vinculada al desig. En aquesta Teoria Triangular, si en una relació hi tenen lloc aquestes tres premisses (Intimitat, Passió i Compromís) l'Amor es consuma, és a dir, és ple.

Però no totes les relacions consoliden l'amor més complet. Per aquest motiu, i en combinació dels tres elements, Sternberg reconeix 7 tipus d'amor:

1. Amor Carinyós: El trobem quan la relació es basa únicament en la intimitat i la confiança. És la relació que mantenim amb algú quan aquesta està fonamentada en l'amistat.

2. Amor Romàntic: Es troba amb la combinació de components d'intimitat i passionals, és a dir, hi ha proximitat emocional i també passió, però en canvi no hi ha compromís. Són relacions de durada més breu ja que no contemplen la continuïtat com a parella.

3. Amor Capritxós: Quan allò que ens uneix a l'altre és únicament l'atracció i el desig més instintiu.

4. Amor Fatu: Aquell en què trobem compromís i passió, però no hi ha massa proximitat emocional, és a dir, és un amor més narcissista.

5. Amor Buit: Quan l'únic motiu per a mantenir la relació és que s'ha pres un compromís amb aquella persona, però ni ens hi sentim propers ni hi ha passió.

6. Amor Sociable: En diríem també amor de companyia. En aquest cas es combina el compromís amb la intimitat i confiança, tot i que no ens sentim atrets un per l'altre en un sentit més passional.

7. Amor Consumat: Quan hi trobem els tres elements, tal i com s'ha comentat anteriorment.

Tenint en compte aquest model, en quin tipus de relació et sents més identificat?

Lluny de desanimar-nos si no vivim en un model número 7, el triangle ens pot indicar quin factor ens caldria alimentar per a poder viure amb més plenitud la nostra relació sentimental. D'aquesta manera, ens podem sentir menys perduts quan notem "que no estem gaire bé" però ens costa identificar un motiu concret.

També és cert, és clar, que el Model Triangular ens pot servir de referència per a saber què hem de buscar o intentar identificar en una relació amb algú, de manera que ens sentim més segurs a l'hora de fer passos endavant.

Llavors, en quin punt et trobes?

# data[].attributes.attachment_link.title
Teoria Triangular de l'Amor i els 7 tipus d'Amor, segons Sternberg

# data[].attributes.attachment_link.description
Segons el psicòleg nord americà RJ Sternberg podem trobar 7 tipus d'amor en la seva Teoria Triangular de l'Amor. Per a poder fer aquesta classificació, considera com a factors fonamentals per a la consolidació de tota relació amorosa els components següents: La INTIMITAT és la que dóna calidesa emocional a la relació, generada per la confiança entre dues persones.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
GÈNERES

1. La cançó

L'amor feudal és el centre d'aquest tipus de composicions poètiques. El trobador es declara vassall de la dama i li promet FINA'AMORS, homenatge etern, amor perfecte. Però el caràcter adúlter de la relació fa que ella quedi esmentada sota un SENHAL (o sobrenom) a la TORNADA (estrofa final del poema).

La dama és MIDONS (MEUS DOMINUS) o bé DOMNA, perquè està casada i té llibertat jurídica (la dona soltera estava sotmesa a la voluntat paterna).

En algunes composicions , l'amor no és correspost mai per la dama, sempre altiva i indiferent, i el trobador es mostra decebut i deprimit. En altres ocasions és dolor és tan gran que origina un subgènere:

Les cançons són plenes de tòpics com "ser captiu d'amor", "la presó d'amor", "malalt d'amor", "trist entre la gent" etc. i solien tenir melodia pròpia i original.

Tant m'abelis joys et amors et chans

et alegrier, deport e cortezia,

que.l mon non a ricor ni manentia

don mielhs d'aixo.m tengues per benenans;

doncs, sai hieu ben que midons ten las claus

de totz losd bes qu'ieu aten ni esper

e ren d'aiso sens lieys non puesc aver.

(Tant m'agraden la joia, l'amor, el cant,

l'alegria, l'esbarjo i la cortesia,

que el món no té riquesa ni cabal

que pogués fer-me sentir més feliç.

Doncs bçé sé jo que midons té les claus

de tots els béns que espero i desitjo

i res d'això sense ella puc tenir)

.

.

Estrofes finals d'una albada de Giraut de Borneilh

Traducció:

Bon company, allà fora, a l'escalinata, em demanaàveu que no fos dormilega, sinó que vetllés tota la nit fins que es fes de dia. Ara no us plauen ni el meu cant ni la meva companyia i aviat arribarà l'alba.

Dolç bell compmpany, estic en tan deliciosa companyia que voldria que masi més hi hagués alba ni dia, perquè posseeixo i abraço la més gentil que mai hagi nascut de mare, per la qual cosa no m'importen gens ni el neci gelós ni l'alba.
Bon companyó , canto ennlà del portell, no dormiu més, que ja sento l'ocell que cerca el dia volant pel boscatge. Ai, si el gelós us venia afer ultratge! I adés serà l'alba!
Giraut de Borneilh

2. L'albada

L'albada sol cantar, amb melodia pròpia, el moment que el trobador i la dama s'han de separar, després de passar la nit junts, perquè arriba el dia i la Cort es desperta: algú pot descobrir-los, fins i tot el gilós (que sol dormir en habitacions separades de la seva muller, ja que molts matrimonis de la noblesa estaven concertats i no es fonamentaven en l'amor) . Hi ha un amic del trobador o un ocell, que s'ocupa de despertar-los quan es fa de dia i es diu GUAITA.

És un gènere narratiu on poden parlar qualsevol dels tres personatges: trobador, dama o guaita . De vegades els amants increpen el guaita perquè els separa ( maleït siguis, Déu et confongu i) . La geografia és imprecisa: cambra, o jardí.

Conté una sèrie de tòpics, com el cant de l'ocell (rossinyol o alosa) que anuncia el dia, el desvetllar de la natura, la força de la llum, l'estrella d'Orient -mai surt la Lluna- la dona és amica (no domina), i està plena d'hipèrboles (la més bella, dolça...) li diuen vilan al gilós, i sempre surt la paraula ALBA al darrer vers de cada estrofa...

Els orígens de la forma són xinesos o hindús, però religiosos. També en feia Ovidi i s'hi assemblen els poemes populars dels soldats centinelles o els monjos que canten per no adormir-se quan fan la guàrdia nocturna. Hi ha referències al Càntic dels càntics de la Bíblia .

Se'n conserven poques, unes 20, i cap d'elles té autor català. En fan Guiraut de Borneilh, Raimbaut de Vaqueiras, Uc de la Bacalaria...

Subgèneres:

CONTRALBA: expressa l'alegria del trobador quan es fa de dia perquè així pot veure la dama (quan encara no són amants)

SERENA: es desitja la nit per veure la dama.

ALBA AL DIVÍ, expressa que la nit és pecat i l'alba és Déu, la salvació, la glòria o la Verge, per això el poeta la desitja. Llull en fa al Llibre d'Amic e Amat: l'Amic és l'amant que mor per l'Amat o Déu. Són del s. XIII, i producte de l'aparició dels albigesos, perquè l'amor duu a la castedat. Se'n conserven 6 i la millor és la de Cerverí de Girona .

3. La pastorel.la

És un diàleg entre un cavaller i una pastora, on ell la sol.licita per a una relació carnal, i de vegades fa esment a la diferència social que hi ha entre ells. La trobada té lloc en cruïlles d'itineraris, que tenen topònims reals. No té cap mena de relació amb la fin'amors, té un contingut més sexual. El protagonista ja no és fenhedor ni pregador... se salta totes les fases del ritual, perquè ella no és una dama.

És narrativa i succeeix de dia, de forma accidental. Té també localització temporal: l'autre jorn, ier... Els finals són variats: ella accepta perquè li fa regals o promesa de matrimoni, o es defensa tota sola, o bé demana ajut. Ella sol estar descrita amb detall: morena, malvestida...

L'estructura conté 1 o 2 cobles de presentació i la resta és el diàleg, sense final (se separen i prou).

El tòpic indica que la pastora s'ha de resistir a la requesta amorosa, tot i que sigui de classe social inferior al cavaller. És la guerra de sexes, plena d'ironia i argumentacions, basada en un ex-abrupte (la requesta d'amors en fred). Apareix la 1a persona del jove cavaller.

Té uns orígens llatins (bucòliques , èglogues, locus amoenus) o bé populars (trobades entre pastor i pastora o cants de goliards que volen seduir les jovenetes) . A Castella es diuen SERRANAS o SERRANILLAS.

Se'n conserven 25 en provençal i 130 en francès, menys caricaturesques. Autors: Marcabrú, Cercamon, Giraut Riquier.

L'autrier jost'una sebissa
trobey pastora mestissa de joy e de sen massissa; e fon filha de vilayna; cap'e gonelh'e pellissa vest e camiza treslissa, sotlars e caussas de layna
Marcabrú

(L'altre dia, vora una pleta, jo em vaig trobar una pastoreta, molt bella, primmiradeta, que era filla de vilana, vestia una pellissa neta, gran gonella, manteleta, esclops i mitges de llana)

A la plug'e al vent iran calls qui muller an calls qui muller an. Li amic irem espingaran, a la pluja'e al vent iran o cil que no espingaran a la pluja'e al vent iran las domnas seran a lor dan e.ls ascarniran e.ls ascarniran. a la pluja'e al vent iran cells qui muyllers an cells qui myllers an
BALADA DE CERVERÍ DE GIRONA

4. La dansa i la balada

A tots dos gèneres hi ha una part central, cantada pel solista, i uns versos repetits (refrany), on canta el cor. Es cantaven i ballaven a les festes profanes o religioses, en rotllana i amb moviments circulars. Els músics solien estar al mig de la rotllana

A la balada l'estrofa té tres versos i davant té el refrany. Acaba amb un altre vers que també hi rima. Hi ha un solista que canta cada estrofa i el refrany el canta el cor. Té temes diversos. Es diu rondó a França .

A la dansa, el refrany no es fusiona amb l'estrofa, sinó que té quatre versos, que van darrera l'estrofa general de vuit versos (igual que en els Goigs religiosos de la poesia popular) . Era una composició destinada al ball, i solia tenir quatre cobles cantades per un solista i un refrany cantat pel cor, que s'anava repetint. El tema sol ser amorós. Dóna origen al virelay francès i el villancico castellà.

També hi havia altres gèneres de ball com:

5. La tensó

La tensó o tençó (també dita tornejament, joc partit o debat) , és una mena de sirventès entre dos trobadors, un intercanvi de poemes , fet davant del públic, sense jutge. El seu origen és popular: certàmens de joglars d'èpica, cantant batalles, agonies, adobaments...de cavallers.

Tenia estructura d' anar i tornar, és a dir, cada estrofa feta per un dels dos trobadors. El trobador que començava la tensó imposava tema, mètrica, estil, estrofa i la música d'una cansó coneguda. Es cercaven les rimes difícils i enlluernar l'auditori.

Els subgèneres són:

TENSÓ, CONTENTIO O DISPUTA: Es parlava de temes polèmics o de moda, com un joc d'enginy: és millor el trobar leu o el trobar clus?

TENSÓ FINGIDA: el trobador discuteix amb una alosa, Déu, el seu cor, el mantell. En fan Marcabrú, Guiraut de Borneilh, Raimbaut d'Aurenga...

JOC PARTIT O PARTIMENT: on es reptaven a ser el millor trobador sobre un tema concret, com ara " què és millor, amar i no ser amat, o no estimar i ser estimat?" i qui el plantejava deixava triar a l'adversari quin volia defensar. Llavors sí que hi havia jutges, que dictaminaven al final qui tenia la raó. Per exemple, Guiraut de Borneilh i el rei Alfons I el Cast discuteixen sobre qui és millor amant, un cavaller qualsevol o el rei. Americh de Perillan i Guillem de Berguedà en tenen, també.

TORNEJAMENT: el debat es feia entre més de dos trobadors, del mateix senyor o reunits ex professo. Neix cap al final del XIII per evitar la decadència de la poesia trobadoresca.

COPLA: debat breu, d'una o dues estrofes.

I Be me plairia, senh'En reis, ab que·us vis un pauc de lezer, que·us plagues que·m dizessetz ver, si·us cudatz qu'en la vostr'amor a bona domna tan d'onaor com d'un altre pro chavaler, e no m'en tenhatz per geurrer, ans me respondetz franchamen! II Giraut de Bornelh, s'eu mezeis no·m defendes ab mon saber, be sai vas on voletz tener. Pero be vos tench a folor, si·us cudatz que per ma ricor valha menhs a drutz vertader! Aissi vos pogratz un dener azesmar contr'un marc d'argen. III Si·m sal Deus, senher, me pareis de domna qu'enten en valer que ja no·n falha per aver ni de rei ni d'emperador no·n fassa ja son amador; so més vis, ni no l'a mester; car vos, ric ome sobranser, no·n voletz mas lo jauzimen.

I

Bé em plauria, senyor rei, quan us veiés amb una mica de lleure, que us plagués dir-me en veritat, si penseu que la en vostra amor té una bona dama tan d'honor com el d'un altre noble cavaller, i no em tingueu per adversari, sinó responeu-me amb franquesa!

II

Giraut de Bornelh, si jo mateix no em defensés amb el meu saber, bé sé on voldrieu arribar. Però us tindria per boig, si us penséssiu que pel meu rang valc menys que un amant vertader! Així vos podríeu un diner apreciar més que un marc de plata.

III

Així em salvi Déu, senyor, em sembla que la dama que aprecia el valor no actuarà mai per diners ni del rei ni del emperador farà el seu enamorat; això em sembla, ni en té necessitat; perquè vosaltres, rics homes altius, no voleu més que el jeure..

Exemples de temes de debat:

És millor l'amor amb mesura o amb desmesura?

Si la dama refusa el trobador, s'ha d'abandonar o no?

És millor ser ric o dominar les set arts liberals?

És millor fer o rebre regals?

És millor estimar d'amagat o que la gent cregui que estimes sense ser veritat?

Què és pitjor: la mort de la dama o la seva infidelitat?

És millor morir amb la dama o sobreviure-la?

Què és millor: ser el marit o ser l'amant de la dama?

Què val més, estimar amb els ulls o amb el cor?

Qué és millor: ser cavaller per naixement o per mèrits?

Què triaries: l'espasa Durandart de Rotllà -heroi francès- o un mantell que provoca l'amor a qui el veu?

Sirventes ab razon bona de prim fil ab bon escoil, farai que chant e despona Olivier lai on ieu voil del vescomte de Cardona q'a fag cauzar ab orgoil, que del rei de Barcelona ha per força cobrat Broil et Guillem Raimon d'Auzona roman ab la buese en oill
GUILLEM DE BERGUEDÀ

6. El sirventès

El sirventès (que significa "se serveix de") és una poema de sàtira i burla, on s'insulta o es desafia a combat a altres nobles. Per a ser populars i que la gent els cantés fàcilment, solien aprofitar-se de melodies i mètriques de cançons d'amor preexistents. Tenen un to fort, irònic, insultant, es composen ràpidament perquè estaven lligats a les notícies del moment. Els solien fer els nobles empobrits i parlen de la guerra, les croades, els moros, les traïcions, la sexualitat...

Els tipus de sirventesos són:

SIRVENTÈS POLÍTIC: ataca països o senyors feudals (per la reconquesta, els albigesos, les pugnes entre França i Aragó...). En fa Bertran de Born. Hi ha sirventesos que eren un cant a la guerra, com el de Bertran de Born "Be·m platz lo gais temps de pascor". Un subgènere és la CANSÓ DE CROADA: anima els cristians a anar a fer una croada contra els sarraïns. N'hi ha 35.

7. El plany

El darrer gran gènere trobadoresc és el plany, que és un elogi fúnebre per la desaparició d'algun noble o amic del trobador, on es fa una lloança de les seves virtuts, continua amb una invitació a la pregària per a la salvació de la seva ànima, l'expressió del dolor del poeta i acaba, de vegades, fent elogis a les virtuts del nou senyor d'aquell feu. El seu antecedent és el PLANCTUS de la literatura llatina. Solia ser sincer només amb la mort d'un amic o de la dama.

Es composava de pressa, com el sirventès, i era molt retòric. Se'n conserven uns 44 (5 dels quals dedicats a una dama). Són de Bertran de Born, Gaulcem Faidit (dedicat a Ricard Cor de Lleó), Guillem de Berguedà...

# data[].attributes.attachment_link.description
GÈNERES 1. La cançó L'amor feudal és el centre d'aquest tipus de composicions poètiques. El trobador es declara vassall de la dama i li promet FINA'AMORS, homenatge etern, amor perfecte. Però el caràcter adúlter de la relació fa que ella quedi esmentada sota un SENHAL (o sobrenom) a la TORNADA (estrofa final del poema).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Educaplay utiliza cookies propias y de terceros para fines analíticos anónimos, guardar las preferencias que selecciones, personalizar la publicidad que ves a partir de tus hábitos de navegación y para el funcionamiento general de la página.

Puedes aceptar todas las cookies pulsando el botón "Aceptar" o configurarlas o rechazar su uso pulsando el botón "Configurar".

Puedes obtener más información y volver a configurar tus preferencias en cualquier momento en la Política de cookies

Si tienes menos de 14 años, pide a tu padre, madre o tutor que lea este mensaje antes de continuar.

Creada por

Crea tu propia actividad gratis desde nuestro creador de actividades

Compite contra tus amigos para ver quien consigue la mejor puntuación en esta actividad

¿Quieres aparecer en el Top 10 de esta actividad? Inicia sesión para identificarte.

# data[].attributes.attachment_link.description
Educaplay utiliza cookies propias y de terceros para fines analíticos anónimos, guardar las preferencias que selecciones, personalizar la publicidad que ves a partir de tus hábitos de navegación y para el funcionamiento general de la página. Puedes aceptar todas las cookies pulsando el botón "Aceptar" o configurarlas o rechazar su uso pulsando el botón "Configurar".