# data[].attributes.body
הבנה של מניעי ממשלה - שרדי תקצוב וביצוע כל אחד מצידו, היכרות עם רשויות מקומיות ומגזר אזרחי כנותני שירות לתושב, מתווך ניטרלי בעל מעמד מיוחד בממשלה שיכול לכנס שיח משותף על הסכמות

# data[].attributes.body
רותם: להראות  יותר מדוייק בין האיך לשקף של ה4 ומחליטים במה להתמקד - קרן.
"
מה
קרן:

# data[].attributes.body
מקבלי השירות צריכים להיכנס לתהליך. יש לחשוב על פלטפורמות וצמתים להתייעצות

# data[].attributes.headline
פרס למצוינות ואיכות 

# data[].attributes.body
פרס למצוינות ואיכות בשירותים (בדומה ל:
https://www.govexcellence.co.il/

# data[].attributes.body
מציאת ובניית מנגוניים ניסויים

# data[].attributes.body
חיבור בין תפיסות אנשי מקצוע ואנשי כספים במשרדים, ברשויות ובארגונים נותני השירות

# data[].attributes.headline
יש שלושה אזורי פעולה

# data[].attributes.body
יש שלושה אזורי פעולה - נותני השירות.....עיצוב השירות , מקבלי השירות

קרן

# data[].attributes.headline
אבי - מידול 'האדם במרכז' לכדי תחומים אחרים. קרי, קביעת אזור פעילות ומציאת הדרכים להטבתו 

# data[].attributes.subject
אבי - מידול 'האדם במרכז' לכדי תחומים אחרים. קרי, קביעת אזור פעילות ומציאת הדרכים להטבתו 

# data[].attributes.headline
אבי - לייצר תורה

# data[].attributes.body
אבי - לייצר תורה של מהו שירות ממשלתי איכותי רלוונטית לישראל

# data[].attributes.body
הקמת יחידת השירות הממשלתית... או כתפקיד ייעודי בתוך המשרד
רותם

# data[].attributes.body
צוות מלווה בעזרה בהטמעה של מנגוננים והתהליכים  הנבחרים

# data[].attributes.headline
פיילוט לשת"פ רב מגזר

# data[].attributes.body
פיילוט לשת"פ רב מגזרי לפיתוח שירות חברתי מחודש - הכנסת נציגי מגזר עסקי שיכניסו מתודולוגית של אזרח במרכז ושירות איכותי

# data[].attributes.headline
קידום מרכזים מבוססי איכות

# data[].attributes.subject
קידום מרכזים מבוססי איכות

# data[].attributes.body
יצירת מסגרת מוסכמת להתקשרות על בסיס איכות שירותים לצד פרמטרים 'רגילים' של מכרזים

נועה

# data[].attributes.headline
אבי - תכנית מנטורינג

# data[].attributes.body
אבי - תכנית מנטורינג של קהילה עסקית שמצמידים להם אנשים רלוונטים בתוך הממשלה

# data[].attributes.headline
עינת -  מקרה בוחן 

# data[].attributes.subject
עינת -  מקרה בוחן 

# data[].attributes.body
לקדם מקרה בוחן ספציפי

# data[].attributes.headline
ליווי תהליכי רוחב

# data[].attributes.subject
ליווי תהליכי רוחב

# data[].attributes.body
ליווי תהליכי שירות משמעותיים מקצה לקצה - כולל או"ש ואפיון, הסכמה על פתרונות וליווי היישום

נועה

# data[].attributes.headline
פיילוט ל"שירות איכות

# data[].attributes.body
פיילוט ל"שירות איכותי אידאלי" - סביב שירות ספציפי, ליווי משלב התכנון ועד יישום ובקרה
עדי

# data[].attributes.headline
אבי - ליצר בממשלה 'מ

# data[].attributes.body
אבי - ליצר בממשלה 'מנהיגות מקדמת איכות' - תכנית הכשרות של מנהלי דעת קהל בתוך הממשלה

# data[].attributes.body
צוות רב משרדי ורב מגזרי, כולל מגזר עסקי להגדרת תחום איכות השירות
רותם

# data[].attributes.body
הקמה ושיתוף ועדה לבניית העקרונות המנחים לשירותיים איכותים בממשלה
(פנים וחוץ)

# data[].attributes.headline
עינת - הקמת יום עיון פתוח לקהלה הרחב בנושא 

# data[].attributes.subject
עינת - הקמת יום עיון פתוח לקהלה הרחב בנושא 

# data[].attributes.body
דרכו לדייק ולאתר את הצרכים של העולם - כולל חברה אזרחית- דורש להציג ידע חדש בתחום

# data[].attributes.headline
יצירת "תו תקן" לשירו

# data[].attributes.body
יצירת "תו תקן" לשירות איכותי, ובניית תהליך להטמעה שלו - עדי

# data[].attributes.headline
אבי - לקבוע פרמטר מוסכם (ציון אפילו) שנוכל לבדוק שירותים קיימים וחדשים ולהבין את הדלתא שלהם גם משירות מצוין

# data[].attributes.subject
אבי - לקבוע פרמטר מוסכם (ציון אפילו) שנוכל לבדוק שירותים קיימים וחדשים ולהבין את הדלתא שלהם גם משירות מצוין

# data[].attributes.body
תכנית, מרחב, תוכן לתחום:

# data[].attributes.body
ה S
הוא לא רק יצירת מרחבי הזדמנות הוא גם יצירת תשתיות ברות קיימא או תשתיות הד הוקיות לטובת התנהלות אחרת/שונה אשר מאפשרת יצירת שירותים איכותיים יותר

# data[].attributes.headline
להמציא "משרד" / מדיניות > בעלות 

# data[].attributes.subject
להמציא "משרד" / מדיניות > בעלות 

# data[].attributes.body
לבדוק מי הגורמים המשפיעים

# data[].attributes.body
יש לייצר יתרון יחסי שלא קיים היום ולבנות ולעצב מומחיות שלנו לתוך עולם התוכן הספציפי.

יש לאלכא ניסיון עבר ביכולת לייצר ידע, פרקטיקה ולחבר אנשי מקצוע בכדי ליצר את ה KNOW HOW
הדרוש כאן

# data[].attributes.body
תכניות ממוקדות בשותפות בעלי העניין - האדם במרכז

# data[].attributes.body
תכניות הכשרה קיימות שהמכון מעביר וניתן למנף לטובת צרכי התחום (שני)

# data[].attributes.headline
A - יתרון יחסי

# data[].attributes.subject
A - יתרון יחסי

# data[].attributes.body
קשב ממשלתי, נכונות ורצון מצד מקבלי החלטות לשינויים בדפוסי חשיבה ובדרכי עבודה בפרט כשנעשים בליווי אלכא (עדי)

# data[].attributes.body
מנגנוני היוועצות משותפת, תשתיות מוטמעות לכך בעבודת ממשלה

# data[].attributes.body
יכולות וידע תכנוני וכן ראייה חוץ לתהליך
נוריאל

# data[].attributes.body
גישה לשחקני וטו / Pivots שהכרחיים ליצירת שיטות עבודה ולשינוי מנגנונים (שני)

# data[].attributes.body
ניסיון בהקניית יכולות לגיבוש מדיניות מוסכמת, תכנון משותף ליישום

# data[].attributes.body
ניסיון וחיבור לעבודה על מנגנונים ממספר כיוונים:
יצירת תפקיד חדש (מואורד, רפרנטים משרדיים)
יצירת תשתיות חדשות(אשכולות),
עבודה על כלי ביצוע תקציביים (עד הקצה)
רותם

# data[].attributes.body
לאלכא יש "גישה" ושיחה אינטימית  עם משרדי הממשלה, והיכרות עם הצינורות והמנגנונים. לטובת איכות השירותים יש להכיר לעומק עולמות חדשים לאלכא - רכש, יועמשים, חשבים, תקציבאים בנוסף לגברדיא הקבועה.

# data[].attributes.body
מכירים היטב את מנגנוני העבודה הממשלתיים ומסוגלים להניע שינויים רחבים (אשכולות, מאוורד)

נועה

# data[].attributes.headline
יתרון יחסי התחום הp 

# data[].attributes.body
יתרון יחסי התחום הp (אבי): היכרות עם גופי מחקר וידע סביב העולם

# data[].attributes.headline
P - יתרון יחסי

# data[].attributes.subject
P - יתרון יחסי

# data[].attributes.body
יכולת יצירת מנגנוני עבודה ושיטות עבודה חדשות - עצמאות וגמישות (יחסיים)
עדי

# data[].attributes.body
לא מחזיקים את המינד של הממשלה ולכן יתרון יחסי

# data[].attributes.headline
יתרון יחסי - S

# data[].attributes.subject
יתרון יחסי - S

# data[].attributes.body
יכולת לכנס שחקנים שונים - נתפסים כמתווכים / honest brokers (שני)

# data[].attributes.body
מרחבי השפעה רבים במכון שניתן להשתמש בהם לטובת קידום הסוגיה (תכניות אחרות, צוותי משימה)

נועה

# data[].attributes.headline
יתרון יחסי - S

# data[].attributes.subject
יתרון יחסי - S

# data[].attributes.body
יכולות וניסיון יצור ובניית מרחבים לפיתוח התחום... נוריאל

# data[].attributes.headline
יתרון יחסי - M

# data[].attributes.subject
יתרון יחסי - M

# data[].attributes.body
נסיון רב שנים בתכניות הכשרה לשינוי תפיסה (שני)

# data[].attributes.body
ניסיון רחב בעבודה עם בכירים ובהכשרות

נועה

# data[].attributes.headline
יתרון יחסי בתחום הP עינת 

# data[].attributes.subject
יתרון יחסי בתחום הP עינת 

# data[].attributes.body
חיבור בין תהליכים שונים - ההיכרות של אלכא את התהליכים השונים מאפשרת

# data[].attributes.headline
יתרון יחסי - M

# data[].attributes.subject
יתרון יחסי - M

# data[].attributes.body
יכולת להגיע למקבלי ההחלטות/נותני השירות.(עמותות, רשויות מקומיות) גוף ניטרלי....קרן

# data[].attributes.headline
רעיונאות הגדרה 

# data[].attributes.subject
רעיונאות הגדרה 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
רַעֲיוֹנַאי (בלועזית: קוֹפִּירַיְטֶר, מ אנגלית: Copywriter) הוא אדם הפועל במסגרת משרד פרסום או כ פרילנסר ומייצר רעיונות (בעיקר טקסטים) בתחום ה פרסום. הוא אחראי על כתיבת החומר הפרסומי, לעומת ה ארט דיירקטור שאחראי על הצד העיצובי ברעיון. בפועל, הגבולות מטושטשים, ושני הצדדים מבצעים ביחד את החשיבה היצירתית.

המילה העברית חודשה בשנת 1994 במליאת האקדמיה ללשון העברית.

הרעיונאי מרכיב את הצד המילולי של צוות הקריאייטיב. לאחר שהצוות הוגה רעיון קריאייטיבי, הוא מביא אותו לאישורו של מנהל קריאייטיב. אם הרעיון מאושר הוא מועבר לאישורם של גורמים נוספים במשרד כמו מחלקת תקציבאות, מחלקת פלנינג ולבסוף, מוצג לאישור הלקוח.

תחומי העבודה של הקופירייטר: פרינט (מדיה מודפסת), שילוט חוצות, מדיה מיוחדת (פרסום באמצעים לא קונבנציונליים), קידום מכירות, דיוור ישיר, תסריטאות, אינטרנט ומובייל.

ענף הקופירייטינג שמקורו בעולם הפרסום הצמיח לצד משרדי הפרסום הגדולים גם משרדים המתמחים בקופירייטינג ומספקים שירותי כתיבה שיווקית לעסקים בינוניים וקטנים, חברות העוסקות ב- B2B (ביזנס טו ביזנס), גופים ציבוריים ואנשי ציבור, שאינם זקוקים ליכולות המקיפות של משרד פרסום לצורך יצירת קמפיין פרסומי. גורמים אלה יכולים להסתפק בכותב תוכן מקצועי לצד סטודיו לגרפיקה שמספק להם את שירותי העיצוב כספק קונספט ויזואלי (בדומה לארט דירקטור במשרד הפרסום המסורתי) או כפונקציה לביצוע הוראות של הקופירייטר.

רשת האינטרנט הולידה תחום המשלב בין יכולות הקופירייטר מבחינת יכולת ניסוח, חידוד מסרים שיווקיים ורעיונאות לבין היכולת שלו לשלב מילות מפתח בטקסטים שיווקיים לצורך קידום אתרים במנועי החיפוש.

בין המשימות הנפוצות בעבודת הקופירייטר הדיגיטלי ישנן מטלות כגון: אפיון באנרים לאתרי אינטרנט, כתיבת פעילויות ל רשתות חברתיות (בפרט פייסבוק ו טוויטר), כתיבת מודעות טקסטואליות, כתיבת רעיונות ל סרטונים ויראלים ובעיקר יצירת צורות חדשות של אינטראקציה עם המשתמש דרך ה מדיה הדיגיטלית.

# data[].attributes.attachment_link.description
רַעֲיוֹנַאי (בלועזית: קוֹפִּירַיְטֶר, מ אנגלית: Copywriter) הוא אדם הפועל במסגרת משרד פרסום או כ פרילנסר ומייצר רעיונות (בעיקר טקסטים) בתחום ה פרסום. הוא אחראי על כתיבת החומר הפרסומי, לעומת ה ארט דיירקטור שאחראי על הצד העיצובי ברעיון. בפועל, הגבולות מטושטשים, ושני הצדדים מבצעים ביחד את החשיבה היצירתית.

# data[].attributes.headline
רעינואות לתחום איכות השירותים 

# data[].attributes.subject
רעינואות לתחום איכות השירותים 

# data[].attributes.headline
יתרון יחסי לפי ויקיפאדיה 

# data[].attributes.subject
יתרון יחסי לפי ויקיפאדיה 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ה יתרון היחסי הוא עיקרון כלכלי הגורס כי משתלם לשתי יחידות כלכליות לסחור ביניהן, גם במצב בו אחת מהן מסוגלת לייצר כל מוצר ביעילות גדולה מאשר חברתה. העיקרון הקובע הוא לא העלות המוחלטת של הייצור, אלא היחס בין הקלות בה יכולות שתי היחידות הכלכליות לייצר מוצרים שונים. עיקרון היתרון היחסי, למעשה, מדגים במונחים כלכליים את היתרון שבהתמקצעות והתמחות. לתאוריה זו משמעות רבה ב סחר בינלאומי בין מדינות, וכפועל יוצא ממנו - תכנון הקצאת המשאבים בכל מדינה.

הרעיון תואר לראשונה על ידי רוברט טורנס בשנת 1815, במאמר על הסחר ב דגן. הוא הסיק כי ל בריטניה יש יתרון בסחר סחורה מגוונת עם פולין בתמורה לדגן, אף על פי שייתכן שניתן לייצר דגן במחיר זול יותר בבריטניה. בכל אופן, התאוריה מיוחסת בדרך כלל ל דייוויד ריקרדו, שהסביר את התאוריה בצורה ברורה בשנת 1817 בספר "עקרונות הכלכלה המדינית והמיסוי", בדוגמה המערבת את בריטניה ו פורטוגל: ניתן לייצר בפורטוגל גם יין וגם בד בפחות עבודה מאשר בבריטניה. אולם, העלויות היחסיות של ייצור שני מוצרים אלו שונות במדינות אלו; בבריטניה קשה מאוד לייצר יין, וקשה פחות לייצר בד. לעומת זאת, בפורטוגל שני מוצרים אלה קלים לייצור. לכן, בעוד שזול יותר לייצר בד בפורטוגל, יהיה זה עוד יותר זול לפורטוגל לייצר עודף יין, ולסחור בו עם בריטניה בתמורה לבד. ובכיוון ההפוך, גם בריטניה מרוויחה מסחר זה, שכן עלויותיה לייצור בד לא השתנו, אך היא כעת יכולה להשיג יין במחיר זול יותר מאשר אילו ייצרה אותו בעצמה, בתמורה לעודפי הבד.

כאשר ישות אחת (תהא זו חברה או מדינה) מסוגלת לייצור ביעילות גדולה יותר מאשר ישות אחרת, יש לה יתרון מוחלט. כלומר, בהנחה שה תשומה שווה, לישות אשר לה יתרון מוחלט תהיה תפוקה גדולה יותר.

המתמטיקאי ה פולני סטניסלב אולם איתגר בעבר את הכלכלן ה אמריקני פול סמואלסון לנקוב בשמה של תאוריה אחת בתחום מדעי החברה אשר תהא הן נכונה והן בלתי טריוויאלית. מספר שנים מאוחר יותר, סמואלסון נענה לאתגר בהצביעו על תאוריית היתרון היחסי של ריקרדו: "שתאוריה זו נכונה לוגית - אין זו טענה שיש לטעון בפני מתמטיקאי; שתאוריה זו אינה טריוויאלית - על כך יעידו אלפי אנשים חשובים ואינטליגנטים אשר לא הגיעו לתובנה של התאוריה בעצמם, או לאמונה בה לאחר שהוסברה להם".

ניתן להיעזר בהדגמה להלן:

רופא, שבמקרה הוא נגר חובב ובעל ידי זהב, נזקק למגירה חדשה במרפאתו. לאחר קבלת הצעת מחיר מנגר, מגיע הרופא למסקנה כי יוכל בזול יותר להצטייד במספר לוחות עץ ולהתקין את המגירה בעצמו.

בסופו של יום עבודה, הוא מספר בסיפוק לאשתו כי חסך את עלות הנגר, והצליח לייצר מגירה בכוחות עצמו בעשירית העלות. אשתו אינה מתרשמת, ומסבה את תשומת לבו לעובדה כי אילו היה מקדיש את היום לקבלת חולים, הרי שהיה משתכר די באותו יום למימון 8 מגירות המיוצרות בידי הנגר, ומכאן ששכרו יצא בהפסדו.

המסקנה: אילו היה הרופא עוסק באותו יום בתחום בו יש לו יתרון יחסי - כלומר רפואה - הרי שהיה נשכר יותר; במקביל היה נשכר יותר גם הנגר, שבמקום לטאטא את נגרייתו באותו יום, יכול היה לעסוק בתחום בו יש לו יתרון יחסי - ייצור מגירות עבור הרופא. הוא יכול היה לשלם לפועל ניקיון שיטאטא את הנגרייה, ועדיין להישאר עם רווח.

כדי לחזק עוד יותר דוגמה זו, גם במקרה ולרופא היה יתרון מוחלט על הנגר (כלומר: הרופא בעצם הוא "נגר" יותר טוב מהנגר ויכול לייצר: יותר מהר, יותר טוב, ויותר זול מהנגר),עדיין המסקנה הבלתי נמנעת עבור הרופא הייתה לעסוק ברפואה ולא בנגרות, מכיוון שה עלות האלטרנטיבית עבורו בנגרות - גבוהה יותר, או במילים פשוטות: זה פשוט "יקר מדי", בזבזני מדי עבורו לעסוק בנגרות - בגלל מה שהוא מפסיד מזה שאינו עוסק ברפואה. דוגמה זו נכונה גם למקרה של האדם הבודד בניהולו הכלכלי של זמנו, וגם עבור מדינה ברמת המדינה: מה שיקבע אם לייצר אינו בהכרח אם מדינה יכולה לייצר: יותר טוב, יותר מהר, יותר זול ממדינה אחרת, אלא האם היה נכון לאותה המדינה לנצל בצורה טובה יותר את המשאבים שלה. לדוגמה ישראל מול ספרד בנושא תפוזים: גם אם כל אחד היה זול יותר בישראל מבספרד, וישראל הייתה יכולה לייצר תפוזים יותר "טובים" (מבחינת איכות), יותר מהר, ויותר זול באופן מוחלט מספרד, עדיין לא הייתה ישראל בהכרח מרוויחה מגידול תפוזים, כי היא הייתה עשויה להפסיד מ"בזבוז המשאבים" על תפוזים במקום על גידולים רווחיים יותר, לדוגמה: עשבי תיבול, פרחים וכו'. אם לסכם נקודה זו: האדם מתחרה בעצמו וב עלות האלטרנטיבית של עצמו קודם כל - ורק אחר כך (אם בכלל) מתייחס ליתרון היחסי אל מול אחרים[.

דוגמה מספרית

היבט חשוב ונוגד אינטואיציה של עקרון היתרון היחסי, הוא העובדה כי גם אם ליחידה כלכלית מסוימת יש יתרון מוחלט על פני יחידה כלכלית אחרת בכל תחומי היצור, משתלם יהיה לכל אחת משתי היחידות להתמקד בתחום בו יש לה יתרון יחסי.

נמחיש עובדה זו בעזרת הדוגמה הבאה:

נניח כי ישראל ומוזמביק מייצרות שני מוצרים עיקריים: מכונות ומעבדים.

במוזמביק, עובד אחד מייצר ביום:

ישראל יעילה יותר בשתי התעשיות - עובד מישראל מייצר ביום:

שלושה מעבדים.

שתי מכונות.

לישראל יש יתרון מוחלט בשתי התעשיות - היא פרודוקטיבית יותר הן בייצור מכונות והן בייצור מעבדים. עם זאת, בעוד היא פרודוקטיבית פי 3 ממוזמביק בייצור מעבדים, הרי שהיא פרודוקטיבית ממוזמביק "רק" פי 2 בייצור מכונות. מכאן שלמוזמביק יש יתרון יחסי בייצור מכונות, בעוד לישראל יש יתרון יחסי בייצור מעבדים.

בשוק תחרותי, מחיר הסחורה משקף את עלות הייצור (שהיא ביחס ישר לזמן הדרש לייצור המוצר), על כן יהא זה סביר שבישראל, מעבד (אשר ייצורו מצריך 1/3 יום עבודה) זול יותר ממכונה (אשר ייצורה מצריך 1/2 יום עבודה).

מכיוון שמוזמביק יכולה לייצר מעבדים או מכונות באותה עלות ייצור, הגיוני שתתמחה בייצור מכונות (בו יש לה כאמור יתרון יחסי) מעל ומעבר לצרכיה שלה - ותוותר כליל על ייצור מעבדים. את עודפי המכונות שמעבר לתצרוכתה תייצא לישראל, ותמורתם תקבל יותר מעבדים מאשר אילו הקצתה משאבים לייצרם בעצמה (תחת להקצותם לייצור מכונות), וכך תצא נשכרת יותר. גם ישראל תצא נשכרת מהסחר: היא תקצה את כל משאביה לייצור מעבדים, שאת חלקם תוכל לייצא למוזמביק תמורת מכונות, אותן תקבל בעלות נמוכה יותר מאשר אילו ניסתה לייצרן בעצמה.

הטבלה להלן תמחיש זאת. נניח כי ישראל ומוזמביק אינן סוחרות זו עם זו. בשבוע עבודה (נניח 5 ימי עבודה) בו שני ימים מוקצים לייצור מכונות ו-3 ימים לייצור מעבדים, סך התפוקה יהיה:

נניח כי המדינות מתחילות לסחור בהסתמך על עיקרון היתרון היחסי. ישראל תייצר מעבדים בארבעה מתוך חמשת ימי העבודה וביום אחד תייצר מכונות, ומוזמביק תייצר מכונות בכל חמשת ימי העבודה:

אם כן, כאשר ישראל ומוזמביק סחורות זו עם זו ומתמחות כל אחת בתעשייה מסוימת, שתיהן יחד מייצרות 7 יחידות מכונות ו-12 יחידות מעבדים, לעומת 6 יחידות מכונות ו-12 יחידות מעבדים כאשר כל מדינה מייצרת בצורה עצמאית.

עיקרון זה ניתן ליישום גם בכלכלה מודרנית של מדינות וסחר ביניהן. לדוגמה, למדינה אשר לה יתרון יחסי בתעשיות עתירות ידע (כגון היי טק), וחיסרון יחסי בתעשיות עתירות עבודה (כגון טקסטיל), כדאי כלכלית לייבא מוצרי טקסטיל ממדינה אחרת, בה יחס היתרונות מהופך, ולייצא אליה מוצרי היי טק. כך תצאנה כלכלות שתי המדינות נשכרות. אימוץ התאוריה מעלה סימני שאלה לא רק על הכדאיות הכלכלית שבהגנה על תוצרת מקומית מפני יבוא באמצעות מכסי מגן, ובהקצאת משאבים ממשלתיים לעידוד תעשיות שאין בהם יתרון יחסי, אלא אפילו כשלמדינה יש יתרון יחסי מובהק אל מול מדינה אחרת באותה התעשייה. השאלה אינה האם הייצור הוא כדאי או לא - אלא האם יש אלטרנטיבות טובות יותר לאותה מדינה. לדוגמה, בנושא ישראל וייצור טקסטיל "פשוט": אפילו לו היה ניתן לייצר בישראל טקסטיל בסיסי ("פשוט"): יותר מהר, יותר טוב ויותר זול מאשר בסין (ולא ניתן היום בשל עלות שכר העבודה בישראל בהשוואה לסין) - לא זה היה הקריטריון לפיו יש להכריע האם כדאי לייצר טקסטיל "פשוט" בישראל או לא, או האם לסגור מפעלי טקסטיל "פשוטים", אלא האם באותם משאבים ניתן לייצר משהו טוב ורווחי יותר - לדוגמה טקסטיל מתקדם (חליפה כביסה של בגיר, בגדים ללא תפרים של תפרון, וכדומה). ייצור ועשיית רווח במוצרי טקסטיל "פשוטים" כשבאותם משאבים ניתן לייצר טקסטיל מתקדם - אינם רווח, אלא הפסד.

כלכלנים נאו מרקסיסטים טוענים כי יישום עקרון היתרון היחסי אינו מקדם את רווחתם של אזרחי מדינות נחשלות. לטענתם יישום העיקרון מהווה תמריץ להנצחת עיסוקם של אזרחי מדינות העולם השלישי בענפי ייצור הדורשים כוח אדם זול. לפיכך כלכלנים אלה רואים ביישום עקרון זה צורה של ניצול. הכלכלן האמריקני דייוויד קורטן חלק על נכונות עקרון היתרון היחסי בציינו את העובדה כי ארצות הברית ויפן שתיהן מייצרות מכוניות ואף סוחרות במכוניות אלו ביניהן בעת ובעונה אחת. דבר זה עומד לדבריו בסתירה לעקרון. כלכלנים מנגד חלקו על טיעונו של קורטן בציינם כי ישנם גורמים תורמים נוספים למצב זה. זאת ועוד, השאלה כאמור איננה "מדינה מול מדינה", אלא קודם כל "מדינה מול עצמה", בדיוק כפי שהאלטרנטיבות של "עובד פשוט" נמדדות קודם כל "שלו מול עצמו" (אם אדם עובד בעבודה X בעוד שיכל לעבוד בעבודה אחרת Y המתגמלת יותר מ X, הרי שבעוד מבחינה חשבונאית הוא מרוויח X, הרי שמבחינה כלכלית טהורה הוא אינו מרוויח X, אלא בעצם מפסיד Y (או יותר נכון את ההפרש בין Y ל-X). כנ"ל גם ההשוואה לסחר בין מכוניות יפניות לאמריקאיות אשר אינן מתחרות על אותם פלחי שוק ולאותה תועלת (המכונית כמוצר יוקרה ( סטטוס)), אל מול המכונית כמוצר פונקציונלי.

# data[].attributes.attachment_link.description
ה יתרון היחסי הוא עיקרון כלכלי הגורס כי משתלם לשתי יחידות כלכליות לסחור ביניהן, גם במצב בו אחת מהן מסוגלת לייצר כל מוצר ביעילות גדולה מאשר חברתה. העיקרון הקובע הוא לא העלות המוחלטת של הייצור, אלא היחס בין הקלות בה יכולות שתי היחידות הכלכליות לייצר מוצרים שונים.