# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Про гістологію - просто. Наталія Ритікова

# data[].attributes.attachment_link.title
Мікрофотографії гістологічних препаратів. Перевір себе.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Порівняння провідних елементів ксилеми та флоеми

Розміщення провідних пучків у органах рослини

Схема розташування провідних тканин у стеблі деревних рослин 1 2 1 - ксилема 2 - флоема

ТИПИ ПРОВІДНИХ ПУЧКІВ колатеральний відкритий біколатеральний закритий Фл - флоема; к - камбій; Кс - ксилема концентричний амфівазальний амфікрибральний

Типи провідних пучків: відкритий біколатеральний ф кс ка ф закритий колатеральний

Концентричні провідні пучки амфівазальний амфікрибральний

Радіальний судинно-волокнистий пучок

БУДОВА ВЕГЕТАТИВНИХ ОРГАНІВ

СТЕЛЯРНА ТЕОРІЯ

СХЕМА БУДОВИ ОСЬОВИХ ОРГАНІВ (центральний циліндр) ПК - первинна кора

Схема походження і вдосконалення різних типів стели в процесі еволюції: 1 - протостела; 2 - актиностела; 3 - стела кореня; 4 - сифоностела; 5 - диктіостела; 6 - еустела; 7 - атактостела

ПРОТОСТЕЛА АКТИНОСТЕЛА

Схема походження і вдосконалення різних типів стели в процесі еволюції: 1 - протостела; 2 - актиностела; 3 - стела кореня; 4 - сифоностела; 5 - диктіостела; 6 - еустела; 7 - атактостела

Актиностела Центральний циліндр кореня Cифоностела

Еустела Атактостела

АНАТОМІЧНА БУДОВА СТЕБЛА

Функції стебла: 1. Провідна. 2. Стебло зв'язує дві площі живлення - корінь і листк 3. 2. Запасаюча. 4. Накопичує в тканинах поживні речовини. 5. 3. Опорна. 6. Виносить листки до світла й орієнтує їх у простор 7. у певному положенні. 8. 4. Орган вегетативного розмноження. 9. 5. Асиміляційна. 10. Молоді зелені стебла.

АПІКАЛЬНА МЕРИСТЕМА СТЕБЛА

Апікальна меристема стебла

Гістогени в конусі наростання стебла - дерматоген - ініціалі - плерома - периблема

Туніка і корпус на поздовжньому зрізі конуса наростання стебла

Розвиток стебла

Безпучковий та пучковий тип будови стебла

Первинна будова стебла переліски (Mercurialis annua): І - первинна кора; ІІ - центральний циліндр; 1 - епідерма; 2 - коленхіма; 3 - хлоренхіма; 4 - ендодерма; 5 - перицикл; 6 - первинна флоема; 7 - камбій, що формується; 8 - первинна ксилема; 9 - паренхіма серцевини

Аеренхіма в стеблі рдесника блискучого (Potamogeton lucens): 1 - кутикула, 2 - епідерма, 3 - клітини аеренхіми; 4 - повітряні порожнини, 5 - ендодерма

Аеренхіма

Первинна будова стебла переліски (Mercurialis annua): І - первинна кора; ІІ - центральний циліндр; 1 - епідерма; 2 - коленхіма; 3 - хлоренхіма; 4 - ендодерма; 5 - перицикл; 6 - первинна флоема; 7 - камбій, що формується; 8 - первинна ксилема; 9 - паренхіма серцевини

ЕНДОДЕРМА

Первинна будова стебла переліски (Mercurialis annua): І - первинна кора; ІІ - центральний циліндр; 1 - епідерма; 2 - коленхіма; 3 - хлоренхіма; 4 - ендодерма; 5 - перицикл; 6 - первинна флоема; 7 - камбій, що формується; 8 - первинна ксилема; 9 - паренхіма серцевини

Будова соломини жита (Secale cereale) 1 2 3 4 5 1 - епідерма; 2 - хлоренхіма; 3 - склеренхіма; 4 - паренхіма; 5 - провідний пучок

Схема анатомічної будови молодого стебла: А - однодольної рослини, Б - дводольної рослини: 1 - епідерма, 2 - первинна кора, 3 - ендодерма, 4 - перицикл, 5 - флоема, 6 - камбій, 7 - ксилема, 8 - серцевинні промені, 9 - серцевина, 10 - склеренхіма

Будова стебла однодольних дводольних

Схема переходу від первинної до вторинної будови стебла дводольної рослини: А - первинна будова, Б - поява кільця камбію, В - розвиток вторинної будови: 1 - епідерма, 2 - кора, 3 - первинна флоема, 4 - вторинна флоема, 5 - пучковий камбій, 6 - міжпучковий камбій, 7 - вторинна ксилема, 8 - первинна ксилема, 9 - серцевина

Внутрішня будова стебла конюшини повзучої (Trifolium repens) 1 - епідерма, 2 - корова паренхіма, 3 - флоема, 4 - камбій, 5 - вторинна ксилема, 6 - серцевина, 7 - серцевинні промені

Поперечний зріз стебла льону вузьколистого (Linum usitatissimum): 1 - епідерма, 2 - паренхіма кори, 3 - луб'яні волокна, 4 - флоема, 5 - камбій, 6 - вторинна ксилема, 7 - первинна ксилема, 8 - серцевина

Поперечний зріз стебла наперстянки (безпучковий тип)

Будова трирічної гілки липи серцелистої (Tilia cordata)

Поперечний зріз трирічної гілки липи (Tilia)

Поперечний зріз трирічної гілки липи (Tilia): 1 - залишки епідерми; 2 - перидерма; 3 - первинна кора; 4 - луб; 5 - камбій; 6 - річні шари деревини; 7 - межа річних шарів; 8 - великі судини; 9 - первинна деревина; 10 - серцевина; 11 - вторинні серцевинні промені; 12 - первинні серцевинні промені; 13 - друзи

Вторинна кора (м'який і твердий луб, первинні серцевинні промені)

Поперечний зріз трирічної гілки липи (Tilia): 1 - залишки епідерми; 2 - перидерма; 3 - первинна кора; 4 - луб; 5 - камбій; 6 - річні шари деревини; 7 - межа річних шарів; 8 - великі судини; 9 - первинна деревина; 10 - серцевина; 11 - вторинні серцевинні промені; 12 - первинні серцевинні промені; 13 - друзи

Річні кільця

ВИЗНАЧЕННЯ ВІКУ ЖИВОГО ДЕРЕВА Заміряють окружність стебла на висоті 1, 3... 1, 7 м. p=π d= 2π r Якщо периметр більше 8 м, то вік дерева 1000 і більше років.

Весняна та осіння деревина

Тилоутворення

Ядрова деревина Заболонь Камбій Флоема Кора Перидерма Фелоген Фелема

Серцевинні промені

Поперечний зріз Камбій Серцевинний промінь Ксилема Тангентальний зріз Флоема Серцевинний промінь Ядрова деревина Радіальний зріз

Гілки і пагони спрямовані донизу, однак і вгору дерево росте Декоративна шовковиця з пониклими гілками Верба вавілонська з пониклою формою крони

Береза карельська (Betula pendula f. carelica) А В Б А - загальний вигляд берези карельської Б-В - деревина берези карельської

Деревина берези карельської (Betula pendula f. carelica)

Вироби з деревини берези карельської

Кролевецька яблуня-колонія

Будова стебла сосни звичайної (Pinus sylvestris)

Смоляні ходи в стеблі сосни

Поперечний зріз стебла сосни ельдарської (Pinus eldarica): А - кора; Б - центральний циліндр: 1 - залишки епідерми, 2 - перидерма, 3 - паренхіма кори, 4 - первинна флоема, 5 - вторинна флоема, 6 - камбій, 7 - кільце ксилеми другого року, 8 - кільце ксилеми першого року, 9 - серцевинний промінь, 10 - смоляний канал, 11 - серцевина

Потовщення стебла агави Вторинні провідні пучки в стеблі агави

Річні кільця Кільця потовщення

Гіпоксилічний та епіксилічний тип будови стебла Стебло тсуги Стебло дуба

Як мороз примушує рухатись гілки і пагони рослин

а б Просторове положення лусок шишки ялини в суху морозну погоду (а) та у відлигу (б)

# data[].attributes.attachment_link.title
Порівняння провідних елементів ксилеми та флоеми Розміщення

# data[].attributes.attachment_link.description
Порівняння провідних елементів ксилеми та флоеми Розміщення провідних пучків у органах рослини Схема розташування провідних тканин у стеблі деревних рослин 1 2 1 - ксилема 2 - флоема ТИПИ ПРОВІДНИХ ПУЧКІВ колатеральний відкритий біколатеральний закритий Фл - флоема; к - камбій; Кс - ксилема концентричний амфівазальний амфікрибральний Типи провідних пучків:

# data[].attributes.attachment_link.title
лекція л.р. різних родин ч.1 ukr

# data[].attributes.attachment_link.description
лекція л.р. різних родин ч.1 ukr - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.description
Lekcia12 1 - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.title
ЗАГАЛЬНІ ВЛАСТИВОСТІ ФЕРМЕНТІВЛабораторна робота 7

# data[].attributes.attachment_link.title
Лабораторна робота 4 Загальні властивості ферментів

# data[].attributes.attachment_link.title
ботаніка 1 курс 091. Біологія; 014. Середня освіта. Біологія

# data[].attributes.attachment_link.title
ХІМІЗМ ФОТОСИНТЕЗУ (1)

# data[].attributes.attachment_link.title
Загальна гістологія І частина

# data[].attributes.attachment_link.title
Лекція Хімізм та енергетика фотосинтезу ТЕМНОВА СТАДІЯ (1)

# data[].attributes.attachment_link.title
Лекція Хімізм та енергетика фотосинтезу ТЕМНОВА СТАДІЯ (1)

# data[].attributes.attachment_link.title
Збірка іспит Клінічна Біохімія

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
"ПРАЗДНИК ЦВЕТОВ"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Праздник цветов" представляет формулы цветков семейств из классов Однодольных и Двудольных растений отдела Покрытосеменные (Цветковые). Мы выбрали семейства, обязательные к изучению в школе, техникуме или институте, а также наиболее распространенные в целом.

Семейства расположены в алфавитном порядке по своему названию. Формулы цветка взяты из нескольких источников: учебник биологии для шестого или седьмого класса, "Википедия" и научные работы ботаников, том числе те, на которые ссылаются в статьях на сайте "Wikipedia".

Условные обозначения

Формула цветка - это план строения цветка, выраженный при помощи знаков, букв и цифр в определенной последовательности. Для легкости восприятия будут описаны только те, символы, которые есть в указанных цветочных формулах!

Перед буквенными обозначениями записывается пол и симметрия цветка.

Пол

♂ - мужской (содержит только тычинки)

♀ - женский (только плодолистики)

- обоеполый (тычинки и плодолистики)

Симметрия

✽- правильный или актиноморфный цветок (несколько плоскостей симметрии)

↑ - неправильный или зигоморфный цветок (одна плоскость симметрии)

Буквенные обозначения взяты из названий частей цветка из латинского или русского языка (латинский алфавит или кириллица). После них указывается количество членов, составляющих отдельные круги (мутовки) цветка (число тычинок, плодолистиков и т.д.).

Внимание! На кириллице иногда, например, в учебниках по биологии для 6, 7 класса, в формуле цветка с простым околоцветником указывают - "Л", а не "О", как принято. Если вам снизили балл или не зачли ответ именно по этой причине, то вы можете доказать учителю свою правоту.

Схема
Таким образом, схема формулы цветка будет иметь такую структуру и последовательность.

1. Простой околоцветник: Симметрия - Пол - P - A- G.

2. Двойной околоцветник: Симметрия - Пол - Ca - Co - A- G.

Важно! В некоторых источниках, сначала указывают пол цветка, а не его симметрию, но в большинстве научных работ именно симметрия записана в начале формулы.
Знаки

+ - ставят когда у цветка однородные части расположены кругами. Пример: два круга тычинок по две в каждом круге - 2+2.

( ) - значит, что члены круга срослись.

0 - отсутствие членов круга.

∞ - количество частей цветка у одного и того же вида непостоянно или слишком много (обычно больше 12).

Черта под количеством плодолистиков - завязь верхняя, а черта над числом - завязь нижняя так как околоцветник на вершине завязи.

Внимание! Поскольку символ обоеполого цветка отсутствует в текстовых редакторах, мы записали его так ♂♀, а вы не забудьте написать его правильно.

Однодольные
Амариллисовые, п/с Луковые
Википедия: ✽P 3+3 A 3+3 G(3) (источник 3)
Злаки (Злаковые, Мятликовые) Лилейные (Лилиевые) Осоковые
Двудольные (Магнолиопсиды)
Амарантовые, п/с Маревые (Лебедовые) Астровые (Сложноцветные) Берёзовые Бобовые (Мотыльковые) Буковые Бурачниковые Вересковые (Эриковые)
Источник 3: ✽Ca(5) Co(5) A 5+5 G(5) + черта над пятёркой в скобках - черника обыкновенная, ✽Ca(4) Co(4) A 4+4 G(4)+ черта над четвёркой в скобках - клюква и брусника.
Гвоздичные (Гвоздиковые) Гречишные (Гречиховые, Спорышевые) Зонтичные Ивовые Кипрейные (Ослинниковые) Колокольчиковые Крестоцветные (Капустные) Лютиковые Норичниковые Маковые Мальвовые Пасленовые Розовые (Розоцветные, Шиповниковые) Тыквенные (Тыквовые) Яснотковые (Губоцветные) (Сельдерейные, Сельдереевые)
Формула цветка семейств в таблице и фото

Для большего удобства мы собрали в отдельную таблицу формулы цветка самых популярных семейств и расположили в алфавитном порядке. В ней представлены все семейства, формула которых указывается в учебнике по биологии для 6 и 7 классов.

В таблице указываем формулу цветка из учебника по биологии и из "Википедии". Варианты из других источников не дублировали, чтобы облегчить восприятие.

Также таблица сделана изображением, чтобы фото можно было скачать при необходимости.

Литература

"Учебник биологии", как правило: В.В.Пасечник / Учебник для общеобразовательных учебных заведений. Биология: Бактерии. Грибы. Растения. 6 кл. - 4-е изд. Стереотип; М.: Дрофа, 2016 - 272с.

1. Борцова И.Ю., Худенко М.А. Ботаника: методические указания к учебной практике. - Красноярск: "Красноярский государственный аграрный университет", 2017. Электронное издание - 67 с. Ссылка: _http://www.kgau.ru/new/student/do/content/190.pdf .

2. Миркин Б. М., Наумова Л. Г., Мулдашев А. А. Высшие растения: краткий курс систематики с основами науки о растительности: Учебник. - 2-е, перабот. - М.: Логос, 2002. - 256 с.

3. Барабанов Е. И., Зайчикова С.Г. Ботаника: учебник для студ. высш. учеб. заведений. - М.: Издат. центр "Академия", 2006. - 448 с.

4. Криворотов С.Б., Сионова Н.А. Пособие по систематике Цветковых растений. Метод. пособие для самостоятельной работы студентов по направлению 110100.62 Агрохимия и агропочвоведение, 110400.62 Агрономия (защита растений) биологических факультетов университетов. - Краснодар: КубГАУ, 2012. - 42 с. _https://kubsau.ru/upload/iblock/dc6/dc6c6f8e18d0b4fc3a4ca7c9e8f1b052.pdf

5. Андреева И. И., Родман Л. С. Ботаника. - 3-е, перераб. и доп. - М.: Колос, 2005. - 528 с.

6. Макаренко Э.Н. Краткий курс ботаники для бакалавров. Учебное пособие для студентов-бакалавров направления подготовки 020400.62 "Биология" медицинского вуза./ Э.Н. Макаренко, М.В. Походенко, А.А. Хачатурова. - Ставрополь: Изд-во СтГМУ. - 2013. - 93 с. _http://stgmu.ru/userfiles/depts/biology_ecology/BOTANIKA_dlya_bakalavrov_ofis_10_i_pdf.pdf

7. Сербин А. Г. и др. Медицинская ботаника. Учеб. для студ. вузов. - Х.: Изд-во НФаУ: Золотые страницы, 2003. - С. 130. - 364 с.
Авторы журнала "Праздник цветов" желают вам высоких оценок и успехов в учёбе! ТАКЖЕ СМОТРИТЕ:

Если у вас есть предложения или замечания - пишите в комментариях, мы постараемся помочь.

# data[].attributes.attachment_link.title
Формула цветка 25 популярных семейств с таблицей и фото!

# data[].attributes.attachment_link.description
СМОТРИТЕ формулы цветка семейств: Злаковые, Астровые, Бобовые, Пасленовые, Розовые, Крестоцветные, Лилейные, Зонтичные и многие другие!

# data[].attributes.attachment_link.title
Лекція Хімізм та енергетика фотосинтезу ТЕМНОВА СТАДІЯ (1)

# data[].attributes.attachment_link.title
Альохіна_Лабораторний практикум з біохімії

# data[].attributes.attachment_link.title
ГЛІКОЛІЗ - ЦЕНТРАЛЬНИЙ ШЛЯХ КАТАБОЛІЗМУ ГЛЮКОЗИ

# data[].attributes.attachment_link.description
Перша стадія окислення глюкози - гліколіз - процес анаеробний, в ході якого синтезується дві молекули АТР на молекулу глюкози. Кінцевим продуктом першої стадії є піруват. Нижче представлена послідовність стадій процесу гліколізу

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Vanechki: математика, биология и многое другое

# data[].attributes.attachment_link.title
71 Вскрытие карпа

# data[].attributes.attachment_link.title
Розтин кісткової риби (проводить О.В.Коршунов)_Educational movie is used on batrachos.com

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Артём Тиунов

# data[].attributes.attachment_link.title
Зоология беспозвоночных. Вскрытие двустворчатого моллюска — перловицы (Unio sp.)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Артём Тиунов

# data[].attributes.attachment_link.title
Зоология беспозвоночных. Вскрытие дождевого червя Dendrobaena

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Артём Тиунов

# data[].attributes.attachment_link.title
Зоология беспозвоночных. Вскрытие речного рака

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Артём Тиунов

# data[].attributes.attachment_link.title
Зоология беспозвоночных. Вскрытие мадагаскарского таракана

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Артём Тиунов

# data[].attributes.attachment_link.title
Зоология беспозвоночных. Вскрытие речного рака

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Артём Тиунов

# data[].attributes.attachment_link.title
Зоология беспозвоночных. Моллюски — Брюхоногие

# data[].attributes.attachment_link.title
3. Моллюски, вскрытие

# data[].attributes.attachment_link.description
Cytology 2016 - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.title
Епітеліальна тканина

# data[].attributes.attachment_link.description
Епітеліальна тканина - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.description
Topic 2 bacteria - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.title
фізіолог 2 ч.

# data[].attributes.attachment_link.description
фізіолог 2 ч. - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.description
6 2 - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.title
лабораторна робота №1 (частина2)

# data[].attributes.attachment_link.description
лабораторна робота №1 (частина2) - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.title
лабораторна робота №1 (частина 1)

# data[].attributes.attachment_link.description
лабораторна робота №1 (частина 1) - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.title
морф.грибів, актиноміц

# data[].attributes.attachment_link.description
морф.грибів, актиноміц - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.title
морфологія вірусів

# data[].attributes.attachment_link.description
морфологія вірусів - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.description
Histology of the Nervous tissue - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.title
Орган смаку та нюху

# data[].attributes.attachment_link.description
Орган смаку та нюху - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.title
Гістологія органів серцево-судинної системи

# data[].attributes.attachment_link.description
Гістологія органів серцево-судинної системи - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.title
Гістологія органів ендокринної системи

# data[].attributes.attachment_link.description
Гістологія органів ендокринної системи - Download as a PDF or view online for free

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Открытый коллатеральный пучок - формируется из прокамбия и камбия,

имеет первичные и вторичные ткани. Открытые проводящие пучки свойственны двудольным растениям.

Закрытый коллатеральный пучок - формируется из прокамбия, имеет только первичные ткани. Закрытые проводящие пучки имеют однодольные и,

как исключение, некоторые двудольные (например, у видов рода лютик)

растения.

вместе и lateralis - боковой] - проводящий пучок, в котором флоэма располагается в верхней и нижней частях проводящего пучка.

Концентрический проводящий пучок - пучок проводящих тканей в стеблях и листьях некоторых папоротников и покрытосеменных растений.

Концентрический проводящий пучок бывает двух видов:

Амфивазальный (центрофлоэмный)- ксилема окружает флоэму (в

основном у однодольных); амфикрибральный (центроксилемный) - флоэма окружает ксилему (у папоротников).

231

Радиальный проводящий пучок - ксилема расположена в центре,

образует к периферии радиальные выступы, чередующиеся с участками флоэмы, бывает только в корнях при первичном строении. По числу выступов

(лучей) ксилемы различают радиальные пучки диархные (2 луча), триархные (3

луча), тетрархные (4 луча) и полиархные (более 6 лучей).

232

Полиархный радиальный пучок характерен для Liliopsida. Если же лучей от 2 до 6, такие радиальные пучки характерны для Magnoliopsida. По периферии радиальный пучок окружен слоем клеток перицикла, граничащего с внутренним слоем первичной коры - эндодермой.

Стела и ее типы. Стелярная теория

Стелярная теория - учение о принципах строения и взаимоотношениях между типами стелы (центрального цилиндра) у высших растений. Стела -

совокупность проводящих, арматурных и паренхимных тканей, ограниченных перициклом.

Изучение разных типов стелярной организации представляет большой интерес для понимания путей эволюции высших растений. Учение о стеле создано французскими ботаниками Ф. Ван Тигемом и А. Дулио (1886), которым принадлежит и первая классификация типов стелы. Дальнейшее развитие стелярная теория получила в работах английского ботаника Г. Бребнера (1902),

американского - Э. Джефри (1903, 1917), значительно усовершенствовавших классификацию типов стелы, а затем в трудах немецкого учѐного В.

Циммерманна и советских - К. И. Мейера, А. Л. Тахтаджяна, отметивших изменения стелы в онтогенезе и филогенезе растений.

233

ПРОТОСТЕЛА - наиболее примитивный тип стелы, в котором проводящая ткань образует сплошную массу, и центральное ядро, состоящее из ксилемы, полностью окружено флоэмой.

Протостела - исходный тип, от которого в процессе эволюции произошли все другие типы стелы. Она была характерна для риниофитов и многих других вымерших форм. В современной флоре протостелу имеют некоторые плауны и папоротники.

ГАПЛОСТЕЛА (греч. гаплос - простой) - наиболее примитивная форма протостелы, состоящая из центрального пучка первичной ксилемы,

окруженного цилиндром флоэмы.

234

АКТИНОСТЕЛА (греч. актинос - луч) -более продвинутая форма,

имеющая радиальные выступы ксилемы в виде лучей (на поперечном срезе имеет вид звезды).

При переходе к актиностеле флоэма и ксилема имеют большую поверхность соприкосновения с окружающими живыми тканями, что способствует лучшему проведению веществ.

Актиностела, характерная для псилофитов (астероксилон), а из современных растений - для псилота, имеет лопастные очертания поперечного сечения экзархной ксилемы. Особо следует отметить эволюцию стелы корня. По внешнему виду она сильно напоминает актиностелу побега. Но нужно иметь в виду, что она соответствует не отдельному пучку, а

совокупности всех проводящих тканей органа.

235

ПЛЕКТОСТЕЛА - ксилема рассечена на лентовидные тяжи, характерна для плаунов.

с

СИФОНОСТЕЛА - ( греч. сифон - трубка), имеет трубчатое строение, в

ней появляется сердцевина. Возникновение сифоностелы сделало возможным существование более крупных организмов. Ксилема, играющая еще и роль арматурной ткани, перемещается на периферию стебля, образование такой

анатомического строения стебля древесных растений.

ДИКТИОСТЕЛА - (греч. диктион - сеть) образуется из сифоностелы с появлением у папоротников крупных листьев (макрофильная линия эволюции).

Сифоностела как бы дробится на отдельные участки. От стелы в листья идут сосудистые пучки, называемые листовыми следами. Над листовым следом первичные ксилема и флоэма не развиваются. Здесь в центральном цилиндре находятся листовые прорывы (листовые щели), заполненные паренхимой. В

эволюции сосудистых растений прослеживается тенденция к увеличению высоты листовых прорывов, в результате чего стела приобретает вид ажурного цилиндра из отдельных сосудистых пучков. Характерна папоротникам, часто встречается у травянистых семенных растений.

237

ЭУСТЕЛА - (настоящая стела), характерна для двудольных растений,

образована открытыми проводящими пучками, расположенными по кругу.

Проводящие пучки разделены паренхимными сердцевинными лучами,

пересекающими стелу в радиальном направлении.

АРТРОСТЕЛА - представлена закрытыми коллатеральными пучками,

расположенными вокруг центральной воздушной полости и соединяющимися в узлах; на месте рано разрушающейся ксилемы в пучке образуется каринальный канал (водоносная полость). У разных видов хвощей артростелы

238

характеризуются различным расположением эндодермы. Артростела образовалась из актиностелы или из сифоностелы вследствие расщепления их на отдельные пучки. Характерна для хвощей.

АТАКТОСТЕЛА - ( греч. а - отрицание, тактос - порядок), характерна для однодольных растений. От эустелы отличается отсутствием в проводящих пучках камбия. Проводящие пучки закрытые коллатеральные или концентрические амфивазальные (ксилема в них окружает флоэму). Сами же проводящие пучки как бы беспорядочно разбросаны по всему поперечному сечению среза.

239

Основные ткани

Основные ткани - это группы клеток, обеспечивающие основные функции растения. Форма клеток всегда паренхимная, отсюда второе название основных тканей - паренхима. Клетки основной ткани обычно живые,

тонкостенные, иногда стенка состоит из первичной и вторичной стенки и даже содержит суберин или лигнин.

К специализированным основным тканям относятся ассимиляционная ткань, запасающая ткань, водоносная ткань, воздухоносная ткань, проводящая паренхима, всасывающая ткань. Неспециализированные основные ткани называются выполняющей паренхимой.

Клетки основной ткани зачастую сохраняют способность к делению. Они дифференцируются в феллоген, способствуют зарастанию ран.

Ассимиляционная ткань - ткань, основной функцией которых является фотосинтез, у высших растений они имеют обычно зеленую окраску, поэтому могут быть названы хлорофиллоносной паренхимой (хлоренхимой).

Хлоренхима состоит из паренхимных тонкостенных клеток. Хлоропласты в клетках хлоренхимы расположены в один ряд в постенном слое цитоплазмы.

Центральная часть полости клетки занята крупной вакуолью.

240

# data[].attributes.attachment_link.title
лекционный курс - Стр 24

# data[].attributes.attachment_link.description
Работа по теме: лекционный курс. ВУЗ: ВГИК. Страница 24.

# data[].attributes.attachment_link.title
Препарати з гістології

# data[].attributes.attachment_link.description
Работа по теме: Препарати з гістології. Предмет: Гистология. ВУЗ: НМУ.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Софія Матвійчук

# data[].attributes.attachment_link.title
теорія по питаннях

# data[].attributes.attachment_link.description
Free essays, homework help, flashcards, research papers, book reports, term papers, history, science, politics

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Тема: Ендокринна система 1
Ендокринна система - це система органів і окремих клітин, що виробляють гормони у внутрішнє
середовище (кров, лімфа, тканинна речовина, спинномозкова рідина тощо)
=залози внутрішньої секреції
Гормони - біологічно активні речовини, що діють у дуже малих кількостях і регулюють діяльність
клітин, органів. (в цілому гормони впливають на поділ клітин, ріст, розвиток, диференціацію,
функціонування тощо).
? регулювати
активувати
пригнічувати
Прискорити, збільшити активність
Сповільнити, зменшити функціональну активність
Природа гормонів:
-білки
-стероїди
-похідні амінокислот (тирозин, триптофан)
Клітини-мішені - клітини, які мають специфічні рецептори для розпізнавання гормонів.
Гормон і рецептор мають стереохімічну відповідність (як клітик і замок).
Рецептори (за місцем дії):
-мембранні (білки)
--рецептор розташований на зовнішній клітині мембрани, для тих потрібні вторинні посередники:
цАМФ, цГТФ, Са2+
-ядерні (стероїди)
-- вільно проходять через всі мембранні структури (в т.ч. через зовнішню мембрану)
Класифікація гормонів
1
Центральні органи
(розташовані в головному мозку)
Гіпоталамуг
Гіпофіз
Епіфіз
2 Периферичні органи
Щитоподібна залоза
Прищитовидна залоза
Наднирники
3 Змішані органи
Підшлункова залоза
(одночасно кілька ф-нцій)
(одночасно травна і ендокринна залоза)
Яєчка
(одночасно статева залоза і продукція гормонів)
Яєчники
(одночасно статева залоза і продукція гормонів)
Нирки
Тимус
(орган лімфопоезу + синтез гормонів)
Плацента
4 Поодинокі гормон-продукуючі клітини
-нейрального походження*
(дисоційована ендокринна система)
(К/С-клітини щитоподібної залози)
-ненейрального походження
*Клітини нейрального походження розвиваються із НЕЙРОБЛАСТІВ нервового гребеня.
-об'єднані в APUD-система
=Amine Precursors Uptane and Decarboxylation
-нагромаджують і декарбоксилюють посередників біологічно активних амінів.
Загальний принцип будови ендокринних залоз:
Паренхіматозний орган
Строма
(допоміжна
частина)
Капсула
Септи
ЩСТ
ЩСТ
Внутрішня строма
(інтерстиційна)
Капіляри (багато)
ПВСТ
Захист
Каркас, внутрішній скелет (іноді
поділ на часточки)
Фенестровані*
(вісцерального типу)
-надходження вихідних речовин
до синтезу гормонів
-виведення гормонів
Паренхіма
1.клітини, що
Ендокриноцити
Секреторні відділи у вигляді:
(головна
продукують гормони
(гландулоцити)
-фолікули
частина)
-тяжі/трабекули
2.утворюють
Секреторні відділи
-сітки
скупчення
-острівці
3. не мають вивідних
-ядра
проток
*фенестровані капіляри - мають суцільну стінку з потовщеннями, фенестрами і суцільна базальна
мембрана.
1-фолікули (округлий мішечок з порожниною в середині)
2-тяжі/трабекули (стрічкоподібне розташування, в декілька рядів)
3-сітка (розгалуження тяжів)
4-острівці
5-ядра
Загальний принцип будови ендокриноцитів
1-ядро - велике, світле, еухроматинове (активне)
2-гранулярна ЕПС = синтез гормону (білок)
3-комплекс Гольджі = упакування в пухирці
4-секреторні гранули (гормон)
5-мітохондрії (енергія - АТФ)
1-ядро =велике, округле, світле =еухроматинове (активне)
2-агранулярна ЕПС =синтез гормону (стероїд)
3-комплекс Гольджі =упакування гормону
4-секреторні гранули (гормон) =виведення в капіляр
5- мітохондрія = енергія (АТФ)
Загальні принципи регуляції діяльності ендокринної системи:
I.
II.
Принцип ієярхічності (підпорядкування)
ГІПОТАЛАМУС - рилізінг гормони -
-- ГІПОФІЗ - тропні гормони -
-- периферичні органи - гормони -
-- клітини-мішені - фізіологічний ефект
Принцип зворотнього зв'язку
(потрібен для контролю концентрації гормону)
Загальний принцип діяльності ендокринної системи:
Головний компонент - ЕНДОКРИНОЦИТ - клітина, що
виробляє гормон
-гормон виділяється в кров
-кров омиває всі органи
-гормону потрібно знайти клітини-мішені, які
відреагують на нього
ГІПОТАЛАМУС
-центральний орган НЕРВОВОЇ системи - нервова регуляція вісцеральних ф-нцій
-центральний орган Ендокринної системи - гуморальна регуляція
Клітини:
1.нейрони
2.нейросекреторні клітини
Ядра (30 пар)
Гіпоталамус складається з трьох частин:
-передня
-середня
-задня
Передня і середня частини -нейросекретуючі клітини = гормон-продукуюча зона
Задня частина = нервова
ПХЕ = пептидохолінергічні клітини - великі клітини
ПАЕ = пептидоадренергічні - малі скупчення клітин
Нейрон
Нейрон - клітина нервової системи, що має
тіло, від якого відходять відростки 2 типів
(дендрити(короткі та галузяться) та
аксон(довгий та один)).
В тілі зозташоване:
-ядро(світле еухроматинове)
-гранулярна ЕПС (синтезуються БА речовини)
-комплекс Гольджі (упакування)
-пухирці з током цитоплазми транспортуються
до терміналі аксона
-імпульс передається по плазмолемі тільки в 1
наплямку
Нейросекреторні клітини
1--ядро =велике, округле, світле =еухроматинове (активне)
2-гранулярна ЕПС =синтез гормону
3-комплекс Гольджі =упакування гормону
4-секреторні гранули (гормон) =виведення в капіляр
5- мітохондрія = енергія (АТФ)
Виведення гормонів
-гормони від передньої частини (ПВЯ і СОЯ)
переносяться по аксону у задню частину гіпофіза - до
нейрогіпофіза
-гормони від середньої частини переносяться до
аденогіпофіза:
--біля зорового перехрестя розташоване медіальне
підвищення
-близько розташована первинна капілярна сітка
--первинна капілярна сітка збирається у ворітну вену
гіпофіза, яка приходячи в аденогіпофіз розпадається
на вторинну капілярну сітку.
ГІПОФІЗ
-центральний орган ендокринної системи.
Аденогіпофіз
Утворено з ектодерми епітелія ротової ямки
(кишеня Ратке)
Нейрогіпофіз
Утворено з лійки третього шлуночка (задня)
-передня частина (дистальна)
-середня частина (проміжна)
-туберальна частина
Синтез гормонів
Накопичує гормони із ядер переднього
гіпоталамуса
-передня частина - більша частина
-середня частина - на межі з нейрогіпофізом
-туберальна частина - переходячи з передньої у
гіпофізарну ніжку.
Передня (дистальна) частина аденогіпофіза
1.Хромофобні клітини
60% Не містять гормони
2.Хромофільні клітини
40% Містять гормони
Молоді (регенерація)
Старі
Зрілі,що тільки що вивели свої гормони, а
нових не накопичили
Фарбуються в різні кольори
Базофільні
1.Тиротропоцити
Тиротропін (ТТГ)
2.Гонадотропоцити
Фолітропін (ФСГ)
-стимулює роботу тироцитів
-синтез гормонів щитоподібної залози
-(ж) ріст фолікулів
-секреція естрогенів
-(ч) сперматогенез
Лютропін (ЛГ)
3.Кортикотропоцити
Ацидофільні
1.Соматотропоцити
2.Лактотропоцити
-(ж) ріст жовтого тіла
-секреція прогестерону
-(ч) секреція тестостерону
Адренокортикотропін -секреція гормонів кори наднирників
(АКТГ)
Соматотропін
(гормон росту)
Лактотропін
(пролактин)
-ріст кісток в довжину
-карликовість
(гіпофізарний нанізм)
+гігантизм (акромегалія)
-стимулює секрецію молока
Проміжна частина аденогіпофіза
1.Меланотропоцити
2.ліпотропоцити
+псевдофолікули
Меланотропний гормон
Ліпотропний гормон
-пігментний обмін
-обмін ліпідів
Туберальна частина аденогіпофіза
Дрібні клітини, базофільні = АКТГ, ФСГ, ЛГ
Нейрогіпофіз
Нервова частина, лійка, яка поєднана з гіпоталамусом
Паренхіма
Строма
-безмієлінові нервові волокна=
аксони нейросекреторних
клітин гіпоталамуса (ПХЕ, ПАЕ)
-їхні терміналі (тільця Херінга)
-глія = підтримування
-накопичення окситоцину та
вазопресину
Пітуїцити (астоцити)
Епіфіз (шишкоподібна залоза)
-нейроендокринний орган проміжного мозку
Ф-нція:
-контроль онтогенезу (статевого дозрівання, старіння) =гальмує передчасне статеве дозрівання
-регулює:
 циркадні ритми,
 біоритми,
 тривалість сну і неспання,
 секрецію гормонів,


мінеральний обмін (К+)
діяльність серцево-судинної і нервової систем
Будова:
Строма
1.Капсула
2.Трабекули
3.Внутрішня строма
ЩСТ
ЩСТ
Захист
-каркас
-ділить на часточки
Інтерстиційні клітини
-підтримуючі гліоцити
(не ПВСТ)
4.Капіляри
Паренхіма
ПІНЕАЛОЦИТИ - нейросекреторні клітини
-світлі (мало гормонів)
-темні (багато гормонів) =близько 40 видів
 мелатонін (виробляється в темну пору доби/при відсутності світла)
 серотонін (виробляється в світлу пору дня/ при освітленні - відчуття піднесеного настрою)
 норадреналін
 дофамін
 гістамін
Мозковий пісок - ділянки кальціфікації (з віком) = ознака старіння

# data[].attributes.attachment_link.title
ендокринна система 1

# data[].attributes.attachment_link.description
Тема: Ендокринна система 1 Ендокринна система - це система органів і окремих клітин, що виробляють гормони у внутрішнє середовище (кров, лімфа, тканинна речовина, спинномозкова рідина тощо) =залози внутрішньої секреції Гормони - біологічно активні речовини, що діють у дуже малих кількостях і регулюють діяльність клітин, органів.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Софія Матвійчук

# data[].attributes.attachment_link.title
теорія по питаннях

# data[].attributes.attachment_link.description
Free essays, homework help, flashcards, research papers, book reports, term papers, history, science, politics

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Діагностика препаратів
1
Загальна морфологія клітини (печінка
аксолоталя)
5
Жирові включення в клітинах печінки аксолотля
(чотириокие осмію, сафранін)
(забарвлення гематоксилін та еозин)
1-ядро
2-цитоплазма
межі між клітинами
2-цитоплазма
3-ядро
4-ядерце
2
Кров амфібії
3-жирові включення
6
(забарвлення гематоксилін та еозин)
Включення глікогену в клітинах печінки аксолотля
(забарвлення Кармін за Бестом, гематоксилін)
1-еритроцити
2-лейкоцити
1--ядро
2-ядерце
3-цитоплазма
4-включення глікогену
3
Пігментні клітини (Меланоцити) шкіри 7
пуголовка
Мітоз рослинних клітин у корінці
цибулі
(незабарвлений препарат)
1-ділянка локалізаціх ядра
2-гранули меланоцита
(залізний гематоксилін за Гейденгайном)
1- інтерфаза
2-профаза
3-метафаза
4-анафаза
5-телофаза
4
Пластичний комплекс Гольджі в
нейроцитах спинномозкового ганглію
(чотириокие осмію)
1-ядро
2-ядерце
3-Цитоплазма
4-Комплекс гольджі
8
Дегенерація клітин сальної залози шкіри
людини
(гематоксилін та еозин)
1- клітини з незміненим ядром
2-клітини з ядром, що зазнало пікнозу
3-Клітини з ядром, що зазнало рексису
9
Первинна смужка
(гематоксилін)
1
3
1--зародковий щиток
2-первинна смужка
3-первинний вузлик
4-первинна борозна
1
0
Соміти, хорда, нервова трубка
зародка курки
1
4
Одношаровий кубічний та циліндричний
епітелій канальців нирки
(гематоксилін та еозин)
1.Ектодерма 2.Нервова трубка
3.Хорда 4.Ентодерма.
5.Приосьова мезодерма (соміти)
6.Проміжна мезодерма 7.Бічна
пластинка мезодерми
a)вісцеральний листок
б)
парієтальний листок 8.Мезенхіма 9 Целомічна порожнина
Тулубова та амніотична складки
зародка курки
(імпрегнація азотнокислим сріблом,
гематоксилін)
1- ядро
2-межі клітин
(гематоксилін)
1
1
Одношаровий плоский епітелій (мезотелій)
1- кубічні епітеліоцити
2-циліндричні епітеліоцити
3-ядра
1
5
Одношаровий багаторядний
війчастий епітелій
(гематоксилін)
(залізний гематоксилін)
1.Ектодерма 2.Нервова трубка 3.Хорда
4.Тулубова складка 5.Амніотична
складка 6.Соміти 7.Парієтальний листок
бічної пластинки 8.Вісцеральний листок
бічної пластинки 9.Целомічна
1.Війчасті клітини 2.Війки 3.Базальні
клітини 4.Вставні клітини
5.Келихоподібні клітини 6.Базальна
мембрана
порожнина 10.Ентодерма
1
2
Поперечний зріз зародка курки
(гематоксилін та еозин)
1.Ектодерма 2.Нервова трубка
3.Хорда 4.Приосьова мезодерма
5.Мезонефрос 6.Закладка статевих
залоз 7.Кишкова трубка 8.Зачаток
ока 9.Середній мозок 10.Проміжний
мозок 11.Аорта 12.Мезенхіма
1
6
Багатошаровий плоский
зроговілий епітелій шкіри пальця
людини (епідерміс)
(гематоксилін та еозин)
1- базальний шар
2-остистий шар
3-зернистий шар
4-блискучий шар
5-роговий шар
1
7
Кров дорослої
людини
2
1
(забарвлення за
РомановськимГімза)
1.Еритроцити
2.Нейтрофіли:
а) юні
b)паличкоядерні с) сегментоядерні 3.Базофіл 4.Еозинофіл 5.Моноцит
6.Лімфоцит 7.Тромбоцит
1
8
Ретикулоцити в крові людини
(діамантовий крезиловий
блакитний)
(гематоксилін та еозин)
1-ретикулярні клітини
2-макрофаги
3-лімфоцити
2
2
Пухка волокниста
сполучна тканина
Біла жирова тканина
(гематоксилін та еозин)
1--жирові клітини
2-ядра жирових клітин
3-краплини жиру
1-еритроцити
2-ретикулоцити
1
9
Ретикулярна тканина строми
лімфатичного вузла
2
3
Гіаліновий хрящ
(гематоксилін та еозин)
(залізний гематоксилін)
1- охрястя
2-молоді хондроцити
3-ізогенні групи клітин
4-міжклітинна речовина
1- колагенові волокна
2-еластичні волокна
3-фібробласти
4-макрофаги
5-лімфоцити
6-аморфна речовина
2
0
Щільна оформлена сполучна
тканина (сухожилля)
2
4
Еластичний хрящ
(орсеїн та гематоксилін)
(гематоксилін та еозин)
1- пучок колагенових волокон 1
порядку
2-фіброцити
3-пучок колагенових волокон 2
порядку
4-ендотендій
5-перитендій
1--охрястя
2-хондроцит
3-еластичні волокна
2
5
Волокнистий хрящ міжхребцевого диска
(гематоксилін та еозин)
2
9
1--хондроцити
2-пучки колагенових волокон
2
6
Поперечний зріз трубчастої
кістки
3
0
1- кардіоміоцит
2-вставні диски
3-анастомози
4-ядра
5-міофібрили
3
1
(гематоксилін та еозин)
1- мезенхіма
2-кровоносні судини
3-остеогенний острівець
4-остеобласти
5-остеоцити
6-остеокласт
2
8
Розвиток кістки на місці
хряща
окостеніння
6-колонки хрящових клітин
7-метаепіфізарний хрящ
8-кровоносні судини
Поперечно-посмугована серцева
м'язова тканина
(залізний гематоксилін)
1.Окістя 2.Зовнішній шар
генеральних пластинок
3.Остеонний шар 4.Остеон 5.Канал
остеона 6.Концентрична пластинка
остеона 7.Вставні пластинки
8.Остеоцити 9.Внутрішній шар генеральних пластинок 10.Ендост
Розвиток кістки із
мехенхіми
(гематоксилін та еозин)
1- цитоплазма міоцита
2-ядро міоцита
(тіонін і пікринова кислота за
Шморлем)
2
7
Гладка м'язова тканина
Поперечно-посмугована скелетна м'язова
тканина
(залізний гематоксилін)
1.Поздовжній зріз м'язових волокон
а) аркоплазма b)ядра c)диск-I d)диск-A
2.Поперечний зріз м'язових волокон
e)міофібрили f)ядра
3.Ендомізій
3
2
Хроматофільна речовина в нейроцитах
спинного мозку (ТИГРОЇД)
(гематоксилін та еозин)
(толуїдиновий синій)
1- епіфіз
2-діафіз
3-кіскова манжетка
4-порожнина резорбції хряща
5-осередки енхондріального
1.Перикаріон
2.Дендрити
3.Аксон
4.Ядро нейроцита
5.Хроматофільна речовина
6.Ядра гліоцитів
3
3
3
4
Нейрофібрили в нейроцитах
спинного мозку
3
7
(імпрегнація азотнокислим сріблом)
(гематоксилін та еозин)
1- перикаріон
2-відростки нейроцита
3-ядра нейроцита
4-нейрофібрили
1- інкапсульоване нервове закінчення
А)внутрішня колба
Б)зовнішня капсула
2-ацинуси підшлункової залози
Астроцити півкуль великого
мозку
3
8
(імпрегнація азотнокислим
сріблом)
3
6
Мієлінові нервові волокна
сідничного нерва
Поперечний зріз спинного
мозку
(імпрегнація азотнокислим
сріблом)
1.М'яка мозкова оболонка
2.Передня серединна щілина
3.Задня серединна перетинка
4.Передній ріг сірої речовини 5.Бічний ріг сірої речовини 6.Задній ріг сірої
речовини 7.Центральний канал 8.Нервові клітини переднього рогу 9.Біла речовина
1--астроцити
А)протоплазматичний
Б)волокнистий
3
5
Інкапсульоване нервове закінчення в
підшлунковій залозі (тільце Фатер-пачіні)
3
9
Поперечний зріз
нервового стовбура
(чотириокис осмію)
(гематоксилін та еозин)
1-осьовий циліндр
2-мієлінова оболонка
3-вузловий перехват
4-міжвузловий сегмент
5-насічка мієліну
6-нейролема
1.Епіневрій
2.Периневрій
3.Ендоневрій
4.Нервові волокна
Рухове нервове закінчення у
скелетному м'язі
(імпрегнація азотнокислим
сріблом)
1- м'язове волокно
2-нервовий стовбурець
3-претермінальне нервове
волокно
4-термінальне розгалуження нервового волокна (нервове
закінчення)
5-ядра гліоцитів
4
0
Спінальний ганглій
(гематоксилін та еозин)
1-капсула
2-тіла псевдоуніполярних
нейронів
3-мантійні гліоцити
4-задній корінець
4
1
Вегетативний ганглій
(гематоксилін та еозин)
4
5
Рогівка
(гематоксилін та еозин)
1-передній епітелій
2-передня погранична мембрана
3-власна речовина
4-задня погранична мембрана
5-задній епітелій
1-капсула
2-тіла мультиполярних нейронів
3-гліоцити
4
2
4
4
Меридіональний розріз кута ока
Кора великих півкуль головного мозку
(гематоксилін та еозин)
(імпрегнація азотнокислим сріблом)
1 молекулярний шар
2-зовнішній зернистий шар
3-шар пірамідних клітин
4-внутрішній зернистий шар
5-гангліонарний шар (шар гігантський пірамідний клітин Беца)
6-шар поліморфних клітин
4 Кора мозочка
3 (імпрегнація азотнокислим сріблом)
1.Рогівка 2.Склера 3.Венозний синус передньої камери ока 4.Передня камера ока
5.Райдужка 6.Задня камера ока 7.Кришталик 8.Війкове тіло 9.Відростки війкового
тіла 10.Місце розташування склистого тіла 11.Сліпа частина сітківки 12.Судинна
оболонка
4
6
Задня стінка
ока
(гематоксилін
та еозин)
1-склера
2-судинна
оболонка
3-пігментний
епітелій
1.Молекулярний шар 2.Дендрити грушоподібних нейронів (клітин
Пуркіньє) 3.Зірчасті нейроцити 4.Кошикоподібні нейроцити
5.Гангліонарний шар 6.Тіла грушоподібних клітин 7.Кошикоподібні
сплетення на клітинах Пуркіньє 8.Зернистий шар 9.Біла речовина
сітківки
4-шар паличок і колбочок
5-зовнішня гліальна мембрана 6-зовнішній ядерний шар
7-зовнішній сітчастий шар
8-внутрішній ядерний шар
9-внутрішній сітчастий шар
10-гангліозний шар
11-шар нервових волокон
12-внутрішня погранична мембрана
4
7
(гематоксилін та
еозин)
5-розгалужені сальні залози (Мейбомієві)
4
8
5
0
Повіка
Смакові бруньки сосочків язика
(гематоксилін та еозин)
1-багатошаровий плоский незроговілий епітелій
2-сполучнотканинний сосочок
3-смакові бруньки
1-шкіра
2-циркулярний м'яз
3-вії
4-тарзальна
пластинка
6-кон'юктива
Аксіальний розріз завитки внутрішнього вуха
(гематоксилін та еозин)
1.Кістковий лабіринт завитки 2.Перетинчастий лабіринт 3.Вестибулярна мембрана
4.Вестибулярні сходи 5.Судинна смужка 6.Спіральна зв'язка 7.Базилярна мембрана
8.Спіральний гребінь 9.Лімб 10.Вестибулярна губа лімба 11.Текторіальна пластинка
12.Барабанна губа лімба 13.Спіральний орган 14.Барабанні сходи
4
9
Спіральний (кортіїв) орган
(гематоксилін та еозин)
1.Базилярна пластинка 2.Внутрішні підтримуючі фалангові клітини 3.Внутрішні волоскові
сенсорні клітини 4.Внутрішні клітини&quot;стовпи 5.Тунель 6. Зовнішні клітини&quot;стовпи 7.Зовнішні
підтримуючі фалангові клітини 8.Зовнішні волоскові сенсорні клітини 9.Зовнішні пограничні
клітини Гензена 10.Зовнішні підтримуючі клітини Клаудіуса 11.Текторіальна мембрана
5
1
Шкіра без волосся (товста шкіра)
(гематоксилін та еозин)
1.Епідерміс
a)базальний шар
b)остистий шар
c)зернистий шар
d)блискучий шар
e)роговий шар
2.Дерма f)сосочковий шар g)сітчастий шар
3.Гіподерма
5
2
Шкіра з волосом (тонка)
(гематоксилін та еозин)
1.Епідерміс 2.Дерма 3.Гіподерма 4.Волосяна лійка 5.Стрижень волоса 6.Сальна залоза
7.Корінь волоса a)волосяна цибулина b)волосяний сосочок c)внутрішня епітеліальна піхва
d)зовнішня епітеліальна піхва e) сполучнотканинна сумка 8.Кінцевий відділ потової залози
9.Вивідна протока потової залози 10.М'яз&quot;підіймач волосся
5
3
Гемомікроциркулярне русло
(гематоксилін та еозин)
5
4
1-кровоносні капіляри
2-артеріоли
3-венули
4-ядра гладких міоцитів у
артеріолах
5-ядра ендотеліоцитів
5
5
Артерія м'язово типу
(гематоксилін та еозин)
1-внутрішня оболонка
2-ядра ендотеліоцитів
3-підендотеліальний шар
4-внутрішня еластична
мембрана
5-середня оболонка
6-гладкі міоцити
1-ендокарт
А)ендотелій
Б)підендотеліальний
шар
С)м'язово-еластичний
шар
d)зовнішній
сполучнотканинний шар
2-міокард
3-провідні кардіоміоцити (волокна Пуркіньє)
4-скоротливі кардіоміоцити
(гематоксилін та еозин)
1-артерія
2-вена
3-нервовий пучок
4-сполучна тканина
5-вени дрібного калібру
5
6
Артерія еластичного типу
(орсеїн)
1-внутрішня оболонка
2-підендотеліальний шар
3-сплетення еластичних волокон
4-середня оболонка
5-еластичні вікончасті мембрани
6-зовнішня оболонка
7-судини судин
7-зовнішня еластична мембрана
8-зовнішня оболонка
5
7
Судинно-нервовий пучок
5
8
Вени м'язового типу
(гематоксилін та еозин)
1-внутрішня оболонка
2-ядра ендотеліоцитів
3-підендотеліальний шар
4-середня оболонка
5-ядра гладких міоцитів
6-зовнішня оболонка
5
9
6
0
Червоний кістковий
мозок
Тимус
(гематоксилін та еозин)
(гематоксилін та еозин)
1-кісткова тканина
2-ретикулярні клітини
3-мегакаріоцити
4-клітини мієлота
лімфопоезу
5-синусоїдні капіляри
6-жирові клітини
6
1
1-капсула
2-міжчасточкова сполучна тканина
3-часточка тимуса
4-кіркова речовина часточки
5-мозкова речовина часточки
6-тільця Гассаля
Селезінка
(гематоксилін та еозин)
1.Капсула
2.Трабекули
3.Червона пульпа
4.Лімфатчний вузлик
5.Трабекулярна артерія і вена
6.Пульпарна артерія 7.Артерія вузлика
6
2
Піднебінний мигдалик
(гематоксилін та еозин)
1.Крипта
2.Багатошаровий плоский незроговілий епітелій
3.Власна пластинка слизової оболонки
4.Лімфатичні вузлики
6
3
Лімфатичний вузлик
(гематоксилін та еозин)
1.Капсула
2.Трабекули
3.Кіркова речовина
4.Лімфатичний вузлик
5.Реактивний центр вузлика 6.Підкапсулярний синус 7.Навколовузликовий синус
8.Паракортикальна зона
9.Мозкова речовина
10.Мозкові тяжі
11.Мозковий синус
12.Ретикулярні клітини
6
4
Гіпофіз кішки
(гематоксилін та еозин)
6
5
1.Капсула 2.Передня частка
3.Трабекули передньої частки
4.Кровоносні капіляри 5.Проміжна
частка 6.Задня частка 7.Гіпофізарна
щілина
6
6
Прищитовидна залоза
(гематоксилін та еозин)
(гематоксилін та еозин)
1.Капсула
2.Сполучнотканинні септи
3.Фолікули
4.Тироцити
5.Колоїд
6
7
1.Капсула 2.Трабекули
3.Паратироцити
4.Кровоносні капіляри
6
8
Щитовидна залоза
Наднирник
(гематоксилін та еозин)
1.Капсула 2.Кіркова речовина
3.Клубочкова зона 4.Пучкова зона
5.Сітчаста зона 6.Мозкова речовина
Губа дитини
(гематоксилін та еозин)
1.Шкірна частина губи a)епідерміс
b)дерма c)волосяний фолікул
d)сальна залоза e)потова залоза
2.Проміжна частина губи f)багатошаровий епітелій g)сполучнотканинна основа
3.Слизова частина губи f)багатошаровий плоский незроговілий епітелій
g)власна пластинка h)підслизова основа i)слинні залози 4.М'язи губ
6
9
Сосочки язика
(гематоксилін та еозин)
1.Ниткоподібний сосочок
a)первинний сосочок
b)вторинний сосочок
c)багатошаровий плоский епітелій 2.Листоподібний сосочок
d)первинний сосочок e)вторинний сосочок
f)багатошаровий плоский епітелій 3.М'язи язика
7 Розвиток емалевого органа
0
7
1
(залізний гематоксилін)
1.Емалевий орган
2.Зовнішній емалевий
епітелій 3.Проміжний
емалевий епітелій
4.Внутрішній емалевий
епітелій 5.Зубний сосочок
6.Зубний мішечок
7.Мезенхіма
7
2
(гематоксилін та еозин)
1.Пульпа зуба
2.Одонтобласти
3.Дентин
4.Емаль
5.Внутрішній емалевий епітелій
6.Проміжний емалевий епітелій
7.Зовнішній емалевий епітелій
8.Мезенхіма
Поздовжній шліф зуба
(незабарвлений препарат)
7
3
1. Емаль
2.Лінії росту емалі (Ретціуса)
3.Лінії Шрегера 4.Дентин
5.Дентинні канальці
6.Інтерглобулярні простори
7.Порожнина зуба
8.Клітинний цемент
9.Безклітинний цемент
7
4
Гістогенез тканин зуба
Шліф кореня зуба
(незабарвлений препарат)
1.Дентин
2.Клітинний цемент
3.Інтерглобулярні простори
4.Безклітинний цемент
5.Канал кореня
Стравохід
(гематоксилін та еозин)
1.Слизова оболонка
2.Багатошаровий плоский незроговілий епітелій
3.Власна пластинка слизової оболонки
4.М'язова пластинка слизової оболонки
5.Підслизова основа
6.Кінцеві секреторні відділи власних залоз стравоходу
7.М'язова оболонка 8.Адвентиційна оболонка
7
5
Дно шлунка
(гематоксилін та конго червоний)
1.Слизова оболонка
2.Шлункові ямки
3.Одношаровий циліндрічний епітелій
4.Власна пластинка слизової оболонки
5.Власні залози шлунка
a)головні клітини
b)парієтальні клітини
c)шийкові мукоцити
6.М'язова пластинка слизової оболонки 7.Підслизова основа
7
6
Тонка кишка
(гематоксилін та еозин)
1.Слизова оболонка
2.Одношаровий циліндрічний епітелій
3.Власна пластинка слизової оболонки
4.Ворсинка
5.Крипта
6.М'язова пластинка слизової оболонки 7.Підслизова основа
8.М'язова оболонка
9.Серозна оболонка
7
7
Товста кишка
(гематоксилін та еозин)
7
8
1.Слизова оболонка
2.Одношаровий циліндричний
епітелій 3.Власна пластинка
слизової оболонки 4.Крипта
5.М'язова пластинка слизової
оболонки 6.Підслизова основа
7.М'язова оболонка 8.Серозна оболонка 9.Лімфатичний вузлик
7
9
8
0
Червоноподібний відросток (апендикс)
(гематоксилін та еозин)
1.Слизова оболонка
2.Одношаровий циліндричний епітелій
3.Власна пластинка слизової оболонки
4.Крипта 5.Підслизова основа
6.Лімфатичний вузлик 7.М'язова оболонка
8.Серозна оболонка
Перехід стравоходу в шлунок
(гематоксилін та еозин)
1.Слизова оболонка стравоходу
2.Підслизова основа стравоходу
3.М'язова оболонка стравоходу
4.Серозна оболонка стравоходу
5.Слизова оболонка кардіальної частини шлунка
6.Підслизова основа кардіальної частини шлунка
7.М'язова оболонка кардіальної частини шлунка
8.Серозна оболонка кардіальної частини шлунка
8
Привушна залоза
8
(гематоксилін та еозин)
1.Капсула
2.Міжчасточкова сполучна тканина
3.Білковий кінцевий секреторний відділ
4.Сероцит
5.Вставна вивідна протока
6.Посмугована вивідна протока
7.Міжчасточкова протока
Нирка щура
(гематоксилін та еозин)
1.Капсула
2.Кіркова речовина
3.Мозкова речовина
4.Ниркове тільце
5.Канальці нефронів
6.Збірні трубочки
8
1
8
2
Під'язикова слинна залоза
9
9
(гематоксилін та еозин)
1.Капсула
2.Міжчасточкова сполучна тканина
3.Слизовий кінцевий секреторний відділ
4.Змішаний кінцевий секреторний відділ
a)мукоцит b)сероцит
5.Вставна вивідна протока
6.Посмугована вивідна протока
7.Міжчасточкова протока
8
Підшлункова залоза
3
(гематоксилін та еозин)
Печінка свині
(гематоксилін та еозин)
8
5
1.Печінкова часточка
2.Міжчасточкова сполучна
тканина 3.Печінкова тріада
4.Центральна вена
5.Печінкові балки
6.Синусоїдні капіляри
8
6
1.Часточка залози
2.Міжчасточкова септа
3.Альвеола залози
4.Лактоцит
5.Вивідна протока
6.Кровоносні судини
Ін'єкція судин печінки
1.Печінковая часточка
2.Міжчасточкова вена
3.Навколочасточкові вени
4.Синусоїдні капіляри
5.Центральна вена
1.Сполучнотканинні септи
2.Панкреатичний ацинус
3. Панкреатичний ациноцит
4.Вставна протока
5.Міжчасточкова вивідна
протока
6.Панкреатичний острівець
8
4
Лактуюча молочна залоза
(гематоксилін та еозин)
Печінка людини
(гематоксилін та еозин)
1.Печінкова тріада
2.Центральна вена
3.Печінкові балки
4.Синусоїдні капіляри
5.Купферові клітини
Трахея
(гематоксилін та еозин)
1.Слизова оболонка
a)війчасті клітини
c)келихоподібні клітини
4.Підслизова основа
6.Фіброзно-хрящова оболонка
8.Aдвентиційна оболонка
2.Багаторядний війчастий епітелій
b)вставні клітини
3.Власна пластинка слизової оболонки
5.Кінцеві відділи слизово-білкових залоз
7.Гіалінові хрящові напівкільця
9.Гладкі міоцити
8
7
Легеня
(гематоксилін та еозин)
1.Бронх великого діаметра
a)багаторядний війчастий епітелій
b)кінцеві відділи слизово-білкових залоз
c)пластинки хряща середньої оболонки 2.Бронх середнього діаметра
d)багаторядний війчастий епітелій e)м'язова пластинка слизової оболонки
f)кінцеві відділи слизово-білкових залоз
g)Острівці хряща середньої оболонки 3.Бронх малого діаметра
h)дворядний епітелій i)м'язова пластинка
4.Альвеолярні ходи
5.Альвеолярні мішечки
6.Альвеоли
8 Сечовід
9 (гематоксилін та еозин)
1.Слизова оболонка
2.Перехідний епітелій
a)базальний шар
b)проміжний шар
c)поверхневий шар 3.Власна пластинка слизової оболонки
4.Підслизова основа 5.М'язова оболонка 6.Адвентиційна оболонка
9
Яєчко
1
(гематоксилін та еозин)
9 Сечовий міхур
0 (гематоксилін та еозин)
1.Слизова оболонка
2.Перехідний епітелій
a)базальний шар
b)проміжний шар
c)поверхневий шар
3.Власна пластинка слизової оболонки
4.Підслизова основа
5.М'язова оболонка
6.Адвентиційна оболонка
9
Передміхурова залоза
2
(Гематоксилін та еозин)
1.Білкова оболонка 2.Звивистий
сімяний каналець 3.Епітеліосперматогенний шар
4.Підтримуючі клітини
5.Сперматозоїди
6.Інтерстицій яєчка
7.Інтерстиційні клітини Лейдіга (гландулоцити)
9
3
1.Капсула
2.Кінцеві секреторні відділи
3.Вивідні протоки
4.Септа
5.Пучки гладких м'язових клітин
Придаток яєчка
(гематоксилін та еозин)
1.Капсула
2.Виносний каналець
3.Епітелій виносного канальця
4.М'язова оболонка виносного канальця
5.Адвентиційна оболонка виносного канальця
6.Протока придатка
7.Слизова оболонка протоки придатка
8.М'язова оболонка протоки придатка
9.Адвентиційна оболонка протоки придатка
10.Сперматозоїди в просвіті канальця
9
4
Яєчник
(гематоксилін та еозин)
1.Білкова оболонка
2.Кіркова речовина
3.Мозкова речовина 4.Примордіальний
фолікул
5.Первинний фолікул
6.Вторинний фолікул 7.Зрілий фолікул a)овоцит
b)блискуча зона
c)променистий вінець
d)яйценосний горбик
e)порожнина фолікула f)фолікулярні клітини g)тека 8.Жовте
тіло 9.Атретичний фолікул
9
5
Маткова труба
(гематоксилін та еозин)
1.Слизова оболонка
2.Складки слизової оболонки
a)одношаровий призматичний епітелій
b)власна пластинка слизової оболонки
3.М'язова оболонка
4.Серозна оболонка
9
6
Матка
Гематоксиліт та еозин)
1.Ендометрій
a)одношаровий призматичний епітелій
b)власна пластинка слизової оболонки
c)маткові залози
d)децідуальні клітини 2.Міометрій
е) підслизовий шар f)судинний шар
g)надсудинний шар 3.Периметрій
9
7
Піхва
(гематоксиліт та еозин)
1.Слизова оболонка
a)багатошаровий плоский
епітелій
b)власна пластинка
с) кровоносні судини
2.М'язова оболонка
3.Адвентиційна оболонка
9
8
Пуповина
(гематоксилін та еозин)
1.Амніотична оболонка
2.Слизова сполучна тканина
3.Пупкові артерії
4.Пупкова вена
5.Залишок алантоїса
6.Залишок жовткового мішка
1
0
0
Плацента людини
(гематоксилін та еозин)
I.Плодова частина плаценти
II.Материнська частина плаценти
1.Базальна пластинка
2.Децидуальні клітини
3.Ворсинки хоріона
4.Цитотрофобласт
5.Синцитіотрофобласт
6.Сполучна тканина ворсинки
7.Кровоносні судини у ворсинках хоріона
8.Лакуна, заповнена кров'ю матері 9.Амніотичний єпітелій
10.Хоріональна пластинка
11.Судини хоріональної пластинки
ЗАБАРВЛЕННЯ
1. Гематоксилін та еозин
Гематоксилін забарвлює ядра в синьо&quot;фіолетовий колір. Еозин - цитоплазму та волокнисті структури - в рожевий.
2. Гематоксилін
Забарвлює ядра (хроматин) в синьо&quot;фіолетовий колір.
3. Діамантовий крезиловий блакитний
Діамантовий крезиловий блакитний забарвлює сітчасту структуру ретикулоцитів крові.
4. Забарвлення за Романовським - Гімза
Базофільні структури забарвлюються в синій колір, а оксифільні - в червоний.
5. Залізний гематоксилін за Генденгайном
Забарвлює ядра та цитоплазматичні структури у відтінки чорного и сірого кольорів.
6. Імпрегнація азотнокислим сріблом
Забарвлюються аргірофільні структури (здатні зачорнятися сріблом): ретикулярні волокна, аксони нервових волокон, нейрофібрили,
цитолема епітеліальних клітин.
7. Імпрегнація азотнокислим сріблом, гематоксилін
Див. гематоксилін. Див. імпрегнація азотнокислим сріблом.
8. Кармін за Бестом, гематоксилін
Кармін за Бестом вибірково забарвлює гранули глікогену в червоний колір. Дивись гематоксилін.
9. Судан III і гематоксилін
Судан забарвлює жирові включення в червоно&quot;помаранчовий колір. Дивись гематоксилін.
10. Тіонін і пікринова кислота за Шморлем
Тіонін - це основний барвник синього коліру, забарвлює ядра клітин. Пікринова кислота - кислий барвник - забарвлює цитоплазму в
жовтий колір. При накладанні цих двох кольорів спостерігається зелений відтінок.
11. Толуїдиновий синій
Це основний барвник надає хроматофильній субстанції (рибонуклеопротеїни) блакитний колір.
12. Четирьохокис осмію
Матеріал, що містить жир, забарвлюється осмієм у чорний колір.
13. Четириокис осмію, сафранін
Матеріал, що містить жир, забарвлюється осмієм у чорний колір. Сафранін забарвлює ядра в червоний колір.
14. Гематоксилін та конго-червоний
Конго-червоний забарвлює парієтальні клітини залоз та покривний епітелій шлунка у помаранчевий колір. Див. гематоксилін.
15. Гематоксилін та пікрофуксін
Пікрофуксін забарвлює колагенові волокна в яскраво&quot;червоний колір, а епітелій та м'язи у відтінки жовтого коліру. Див. гематоксилін.

# data[].attributes.attachment_link.title
препарати іспит

# data[].attributes.attachment_link.description
Діагностика препаратів 1 Загальна морфологія клітини (печінка аксолоталя) 5 Жирові включення в клітинах печінки аксолотля (чотириокие осмію, сафранін) (забарвлення гематоксилін та еозин) 1-ядро 2-цитоплазма межі між клітинами 2-цитоплазма 3-ядро 4-ядерце 2 Кров амфібії 3-жирові включення 6 (забарвлення гематоксилін та еозин) Включення глікогену в клітинах печінки аксолотля (забарвлення Кармін за Бестом,

# data[].attributes.headline
гістологічний атлас

# data[].attributes.subject
гістологічний атлас

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
микрофотографий

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гистологических

# data[].attributes.attachment_link.title
Мотин Ю.Г. Электронный атлас микрофотографий гистологических препаратов - Стр 4

# data[].attributes.attachment_link.description
Работа по теме: Мотин Ю.Г. Электронный атлас микрофотографий гистологических препаратов. ВУЗ: ДонНМУ. Страница 4.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Двовуглецеві фрагменти у вигляді СН ₃ СО~SКоА, що утворюються в процесі обміну вуглеводів, жирів і азотистих сполук, перетворюються за так званим лимоннокислим циклом або циклом дикарбонових і трикарбонових кислот.

Вважають, що цикл дикарбонових і трикарбонових кислот є найвірогіднішим шляхом окиснювального перетворення проміжних продуктів розщеплення органічних сполук. Внаслідок цього складного процесу в клітинах весь час утворюються і перетворюються одна в одну ряд три- та дикарбонових кислот, звідки походить і назва циклу- цикл ди- і трикарбонових кислот. Можливість окиснення органічних сполук за допомогою такого механізму вперше довів Кребс, у зв'язку з чим цикл має ще назву циклу Кребса.

Коли говорять про цикл трикарбонових кислот як про загальний окиснювальний шлях органічних сполук, то це не означає, що до цього не відбувалось окиснення органічних сполук. Так, вуглеводи до включення в цикл трикарбонових кислот проходять дві стадії окиснення, а саме:

1) В анаеробних умовах у реакціях гліколізу з 3-фосфогліцеринальдегіду утворюється 3-фосфогліцеринова кислота.

2) В аеробних умовах внаслідок окиснювального декарбоксилювання з піровиноградної кислоти утворюється ацетил~КоА.

Жири при перетворенні жирних кислот на ацетил-КоА також проходять дві стадії окиснення:

1) Жирна кислота ,-ненасичені жирні кислоти;

2) (-окси) жирна кислота  (-кето) жирна кислота.

Утворений з нейтральних жирів гліцерин зазнає ще одного окиснювального перетворення:

-гліцерофосфат  тріозофосфат.

Утворений тріозофосфат вступає в загальний процес використання вуглеводів.

Амінокислоти також перш ніж вступити в цикл трикарбонових кислот, повинні включитися в реакції переамінування або ж окиснювального декарбоксилювання, а потім внаслідок відповідних реакцій також утворити СН ₃ СО~SКоА.

Внаслідок таких перетворень вуглеводів, ліпідів і азотистих сполук утворюється активний ацетил у вигляді СН ₃ СО~SКоА, який є загальним продуктом метаболізму цих органічних сполук. Досить сказати, що 2/3 атомів вуглецю вуглеводів і всі атоми вуглецю жирних кислот, а також приблизно половина атомів вуглецю амінокислот проходять через стадію утворення ацетил-КоА. Підраховано, що при добовій нормі харчування людини, яка складається з 400 г вуглеводів, 70 г жирів і 100 г білків, в її організмі щодоби утворюється 350-400 г ацетил-КоА.

На шляху перетворення органічних сполук до утворення ацетил~КоА використовується лише невелика частина вільної енергії харчових речовин. У процесі гліколізу, наприклад, на шляху від глюкози до молочної кислоти витрачається всього близько 5-7 % вільної енергії вуглеводів.

Так, якщо зміна вільної енергії при повному окисненні глюкози становить-686 ккал/моль, то на шляху перетворення глюкози до двох молекул молочної кислоти витрачається лише -50 ккал/моль або близько 7 %, а на шляху перетворення від однієї молекули піровиноградної кислоти до однієї молекули ацетил-КоА ця енергія становить -60 ккал/моль, тобто близько 9 %.

Значно вищою є зміна енергії на шляху перетворення від однієї молекули пальмітинової кислоти до восьми молекул ацетил-КоА, яка становить-679 ккал/моль, тобто близько 30 % від зміни вільної енергії при повному окисненні пальмітинової кислоти.

Процес повного окиснення ацетил-КоА до СО ₂ і Н ₂ О відбувається за допомогою циклу дикарбонових і трикарбонових кислот, який має основне значення в утворенні енергії в живих організмах. Як і процеси окиснення жирних кислот, цикл Кребса локалізований у мітохондріях, які, таким чином, є енергетичним центром живих клітин.

Сумарна реакція окиснення ацетил-КоА, пов'язана з виділенням великої кількості енергії (-207 ккал/моль), проходить в організмі через ряд проміжних реакцій за участю великої кількості ферментів і є багатоступінчастим процесом. Цикл Кребса є головним шляхом кінцевих перетворень ацетил-КоА; тільки незначна частина його витрачається на ацетилювання холіну, ароматичних амінів та інших побічних продуктів обміну. Більша частина СН ₃ СО~SКоА вступає в реакцію з оксалоацетатом, починаючи цим самим цикл трикарбонових кислот.

Оксалоацетат у циклі трикарбонових кислот відіграє істотну роль. Він може утворюватися при перетворенні різних органічних субстратів: при окисненні яблучної кислоти, при окиснювальному дезамінуванні аспарагінової кислоти, при карбоксилюванні піровиноградної кислоти. Проте основним джерелом його утворення є процес конденсації піровиноградної кислоти з СО ₂.

Утворений цим або іншим способом оксалоацетат вступає в реакцію з ацетил-КоА за участю ензиму цитратсинтази, утворюючи лимонну кислоту, яка є, таким чином, початковою речовиною циклу дикарбонових і трикарбонових кислот, звідки цей цикл дістав назву лимоннокислого циклу, або циклу лимонної кислоти (рис.2.2).

Лимонна кислота перетворюється через цис-аконітову кислоту в ізолимонну.

Реакція каталізується ферментом аконітатгідратазою. Утворена ізолимонна кислота під дією ферменту ізоцитратдегідрогенази окиснюється, внаслідок цього утворюються НАДН ₂ і оксалосукцинат:

Утворений оксалосукцинат у результаті декарбоксилювання в присутності цього ж ферменту перетворюється в -кетоглутарову.

Наступне перетворення -кетоглутарової кислоти подібне до декарбоксилювання пірувату і відбувається за участю цих самих коферментів (НАД, ліпоєвої кислоти, КоА-SН і тіаміндифосфату - ТДФ).

Каталізується реакція ферментом -кетоглутаратоксидазою:

В утвореному сукциніл-КоА ацильний радикал сукцинату має макроергічний зв'язок. У цьому зв'язку акумулюється енергія, яка вивільняється при окиснювальному декарбоксилюванні -кетоглутарової кислоти. Ця енергія під дією специфічного ферменту сукциніл-КоА-синтетази переходить у макроергічний зв'язок гуанозинтрифосфату, внаслідок цього утворюється янтарна кислота (сукцинат).

Сукцинат у присутності сукцинатдегідрогенази окиснюється до фумарової кислоти:

Фумарова кислота, сполучаючись з водою, перетворюється в яблучну кислоту - малат. Реакція каталізується ферментом фумаратгідратазою.

Нарешті, останнім етапом циклу є окиснення яблучної кислоти в присутності малатдегідрогенази, внаслідок чого виникає оксалоацетат.

На стадії утворення оксалоацетату цикл замикається і знову можливе використання нової молекули ацетил-КоА для синтезу лимонної кислоти (цитрату).

Таким чином, у присутності невеликої кількості оксалоацетату та певних ферментних систем відбувається перетворення великої кількості ацетил-КоА. Уся ця складна система ферментів, яка пов'язана з перенесенням електронів і протонів, локалізована в мітохондріях.

Енергія, яка вивільняється при окисненні лимонної кислоти або ацетил-КоА, зберігається в зв'язках НАДН ₂, ФАДН ₂ і в ГТФ. Окиснення НАДН ₂ і ФАДН ₂ призводить до синтезу макроергічних фосфатних зв'язків АТФ. У цьому випадку окиснення субстрату відокремлене від синтезу макроергічних зв'язків.

Утворення АТФ у циклі Кребса спряжене з окисненням киснем повітря через систему дихальних ферментів відновленого НАДН ₂ (3 молекули) і однієї молекули ФАДН ₂.

Експериментально доведено, що при відновленні однієї молекули НАДН ₂ або НАДФН ₂ утворюється три молекули АТФ. Отже, усього з 3 молекул НАДН ₂ утвориться 3  3 = 9 молекул АТФ.

При відновленні однієї молекули ФАД утвориться 2 молекули АТФ і одна молекула ГТФ (АТФ) синтезується на рівні субстрату при перетворенні сукциніл-КоА в янтарну кислоту. Таким чином, внаслідок перетворення за циклом Кребса 1 молекули ацетил-КоА до СО ₂ і Н ₂О може синтезуватися до 12 молекул АТФ. У зв'язку з цим, що при окисненні однієї молекули глюкози утворюється 2 молекули піровиноградної кислоти, а отже, і 2 молекули ацетил-КоА, то при перетворенні в циклі Кребса однієї молекули глюкози синтезуватиметься до 24 молекул АТФ. Крім цього, 2 молекули АТФ утворюватимуться на анаеробному етапі (баланс гліколізу) на стадії утворення піровиноградної кислоти при окисненні 3-фосфогліцеринальдегіду до 3-фосфогліцеринової кислоти, і 6 молекул АТФ синтезуватимуться при окисненні двох молекул НАДН ₂, що утворюються при окисненні піровиноградної кислоти до ацетил-КоА. Отже, загальний баланс аеробного перетворення 1 моль глюкози становитиме 38 молекул АТФ.

Таким чином, аеробне окиснення органічних субстратів є джерелом максимальної кількості молекул АТФ, в яких акумулюється енергія, що може бути використана організмом для його життєдіяльності.

2.5.2. Біохімічні функції циклу Кребса та його регуляція. Цикл Кребса виконує в організмі людини низку важливих біохімічних функцій, а саме:

а) інтегративну - цикл Кребса є своєрідним метаболічним "колектором", який об'єднує шляхи розпаду вуглеводів, ліпідів і білків:

б) амфіболічну - цикл Кребса виконує подвійну функцію: катаболічну, оскільки в ньому проходить розпад ацетил - КоА, і анаболічну - субстрати цього циклу використовуються для синтезу інших речовин. Так, оксалоацетат йде на синтез аспарагінової кислоти і глюкози, α- кетоглутарат - глутамінової кислоти, сукцинат - гему;

в) енергетичну - в процесі цього обміну утворюється 12 молекул АТФ;

г) водневодонорна - цикл Кребса є основним генератором водню для дихального ланцюга мітохондрій.

Реакції циклу Кребса регулюються на рівні:

1) цитратсинтази (ацетил-КоА та оксалоацетат є активаторами ферменту, інгібіторами ферменту є АТФ, НАДН, сукциніл-КоА);

2) ізоцитратдегідрогенази (АДФ, АМФ) - алостеричні активатори ферменту, іони Са ²⁺- активатори ферментного комплексу; АТФ, ГТФ, НАДН, сукциніл-КоА - алостеричні інгібітори);

3) α-кетоглутаратдегідрогеназа (АДФ-активатор ферменту, АТФ, НАДН, сукциніл-КоА - інгібітори ферменту).

2.5.3. Анаплеротичні та амфіболічні реакції циклу Кребса. Анаплеротичні реакції - реакції, що підвищують концентрацію субстратів циклу Кребса, за рахунок утворення їх в інших метаболічних шляхах (зокрема, при обміні амінокислот, пірувату). Внаслідок цих реакцій посилюються катаболічні процеси в організмі.

Субстрати циклу Кребса утворюються в наступних анаплеротичних реакціях:

1. Перетворення амінокислот на дикарбонові кислоти - субстрати ЦТК:

- утворення α-кетоглутарату в реакціях трансамінування;

- утворення оксалоацетату в реакціях трансамінування;

- утворення α-кетоглутарату внаслідок окиснювального дезамінування у глутаматдегідрогеназній реакції;

- утворення сукциніл-КоА внаслідок трансамінування та окиснювального декарбоксилювання ізолейцину, валіну.

2. Утворення оксалоацетату з пірувату в піруваткарбоксилазній реакції:

Піруват + СО 2 + АТФ → Оксалоацетат + АДФ + Фн

У піруваткарбоксилазі коферментом виступаєбіотин (вітамін Н). За рахунок розщеплення АТФ утворюється проміжний комплекс-фермент-біотин-СОО⁻, з якого карбоксильна група переноситься на піруват. Активатором піруваткарбоксилази є ацетил-КоА.

За умов низької внутрішньоклітинної концентрації ацетил-КоА швидкість піруваткарбоксилазної реакції є низькою.

Накопичення ацетил-КоА, що спостерігається при активації катаболічних процесів, стимулює через утворення оксалоацетату цикл трикарбонових кислот та інтенсивність окиснення ацетил-КоА. Утворення оксалоацетату з пірувату під дією піруваткарбоксилази є важливою анаплеротичною реакцією в клітинах печінки та нирок.

Таким чином, при наявності ацетил-КоА і нестачі оксалоацетату стимулюється піруваткарбоксилазна реакція, у результаті більше утворюється оксалоацетату, що забезпечує синтез лимонної кислоти та функціонування циклу.

3. Утворення оксалоацетату з фосфоенолпірувату.

Реакція каталізується фосфоенолпіруваткарбоксикіназою. При цьому відбувається утворення ГТФ за рахунок розщеплення макроергічного зв'язку в молекулі фосфоенолпірувату-метаболіту гліколізу.

Фосфоенолпіруваткарбоксикіназна реакція є анаплеротичною реакцією ЦТК, що має місце в міокарді та інших м'язових тканинах. Ця ж реакція, за умов її перебігу в зворотному напрямку, використовується в процесі синтезу глюкози.

Амфіболічні реакції -реакції, що звикористовують субстрати ЦТК для утворення інтермедіатів, необхідних для біосинтетичних процесів:

Фосфоенолпіруват + СО 2 + ГДФ → Оксалоацетат + ГТФ

Оксалоацетат є проміжним продуктом глюконеогенезу, використовується для синтезу амінокислот.

1) у ролі амфіболічних можуть виступати реакції, обернені до перетворень амінокислот-у цьому разі дикарбонові кислоти, що утворюються в ЦТК, стимулюють процеси білкового синтезу;

2) важливою реакцією глюконеогенезу є утворення фосфоенолпірувату з оксалоацетату та ГТФ за участю фосфоенолпіруваткарбоксикінази за умов її перебігу в напрямку, зворотному до анаплеротичного процесу.

3) використання проміжного продукту циклу лимонної кислоти-сукциніл-КоА - для синтезу гему;

4) α-кетоглутарат, а також тісно пов'язаний з циклом трикарбонових кислот піруват використовуються для синтезу амінокислот.

Використання проміжних продуктів циклу лимонної кислоти з біосинтетичною метою повинно супроводжуватися катаболічною активністю циклу для утворення АТФ, який необхідний для здійснення реакцій анаболізму.

Отже, ЦТК разом з тканинним диханням і окиснювальним фосфорилуванням забезпечує утворення АТФ, об'єднує процеси метаболізму білків, вуглеводів, ліпідів, пов'язує процеси анаболізму та катаболізму.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
лимоннокислий

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
дикарбонових

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
трикарбонових

# data[].attributes.attachment_link.title
2.5. Лимоннокислий цикл (цикл дикарбонових і трикарбонових кислот)

# data[].attributes.attachment_link.description
Двовуглецеві фрагменти у вигляді СН 3 СО~SКоА, що утворюються в процесі обміну вуглеводів, жирів і азотистих сполук, перетворюються за так званим лимоннокислим циклом або циклом дикарбонових і трикарбонових кислот. Вважають, що цикл дикарбонових і трикарбонових кислот є найвірогіднішим шляхом окиснювального перетворення проміжних продуктів розщеплення органічних сполук.

# data[].attributes.attachment_link.title
тести систиматика рослин

# data[].attributes.attachment_link.title
тести систиматика рослин

# data[].attributes.attachment_link.title
Зоологія тести

# data[].attributes.attachment_link.title
Загальні тести

# data[].attributes.attachment_link.title
Ботаніка- тести

# data[].attributes.attachment_link.title
Анатомія тести

# data[].attributes.attachment_link.title
ТЕСТОВІ ЗАВДАННЯ З БІОЛОГІЇ 