# data[].attributes.body
יעקוב איוואנוב הוא הדמות הראשית בסיפור. יעקוב מתואר כאדם עני, קר רוח , שבונה ארונות קבורה למחייתו. את הארונות בונה בביתו הקטן שחולק עם אשתו מארפה. הוא אוהב את העבודה שלו למרות שמתקשה עם היותו עני. לאורך כל הסיפור מתוארת ההתעסקות האובססיבית של יעקוב בכסף ובהפסדים שלו. יעקוב רואה באשתו מארפה מטרד ורק כאשר היא מתקרבת למותה הוא מבין את הערך שלה בעיניו. בשעות הפנאי שלו הוא מעביר בניגון על כינורו יחד עם להקת נגנים יהודיים, ובניהם רוטשילד. מתואר לנו שיעקוב שנא את רוטשילד על נגינתו ומאוחר יותר בסיפור אני יכולים להסיר שזאת בגלל הנגינה מלאת הרגש שלו. הרי יעקוב בוא איש אטום וקר שהפגיעות והרגש שעולים מן הנגינה של רוטשילד מציפים בו רגשות שניסה להדחיק.

יעקוב עובר תהליך מתחילת הסיפור לסופו. כל האירועים והדמויות במהלך העלילה מציבות את האמת שממנה מנסה לברוח. המוות של מארפה שמעלה בו זיכרונות טובים יותר של שניהם. המוות כמעט גורם לו לשנות את תפיסת עולמו הקודרת אך מיד לאחריו חזר בהתעסקות האובססיבית בהפסדיו. רק לאחר שהוא עוזב את העיירה והולך לטבע, נזכר יעקוב באירוע הטראומתי שניסה להדחיק – מות בנו. הזיכרון וההכרה מאפשרים לו לעבור את השינוי מהאדם הקר שהיה. בעקבות ההכרה שלו בטרגדיה, מלחין יעקוב מנגינה אחרונה ומלאת רגש ומבקש מרוטשילד לנגן אותה. כשאר יעקוב מת ורוטשילד מנגן את המנגינה בפני רבים, נסגר המעגל והשינוי של יעקוב מגיע לסופו.

# data[].attributes.body
לדעתי שני המסרים הסמויים בסיפור הם אותם עקרונות/ערכים עליהם הרחבתי ב"איפה אנחנו בסיפור" מחד הרצון להתנגד לתחושת ההחמצה בחיים ותמיד לחשוב ולהטיל ספק על מנת למנוע את אותה תחושה והמסר השני הינו הרצון להתייחס לנשים בצורה הוגנת וראוייה כפי שהיינו רוצים שהן יתייחסו אלינו ולא לקחת אותן כמובן מאליו או יותר נכון לא לקחת אותן בכלל? הן לא רכוש שלנו!

# data[].attributes.headline
יהלי שטרוזמן

# data[].attributes.subject
יהלי שטרוזמן

# data[].attributes.body
לדעתי, מאפייני הכתיבה של צ׳כוב בעיקר מתבססים על היכולת שלו לדייק במילים ובמשפטים אותם הוא כותב בסיפוריו.
כאשר צ׳כוב מספר סיפור, הוא מכניס אך ורק את הפרטים הרלוונטים, הופעתם בסיפור היא בסדר הכי הגיוני והאופן בו הוא מספר את אותם פרטים הוא הכי מדוייק שאפשר.
בנוסף צ׳כוב בונה דמויות מדויקת ודרכן מעביר באופן מאוד ברור את המסר אותו רצה להעביר בסיפורו. משמעות הסיפור תמיד ברורה ומוסר ההשכל מעניין.

# data[].attributes.headline
מהם מאפייני הכתיבה של צ'כוב לפי שני סיפוריו הקצרים? מדוע הוא נחשב לאחד מגדולי כותבי הסיפור הקצר במאה ה-20?

# data[].attributes.subject
מהם מאפייני הכתיבה של צ'כוב לפי שני סיפוריו הקצרים? מדוע הוא נחשב לאחד מגדולי כותבי הסיפור הקצר במאה ה-20?

# data[].attributes.body
הערך הכי משמעותי שאני מזהה בסיפור הוא החמצת החיים. אני מרגיש שבנקודת המפנה של הסיפור יעקב מבין באמצעות חשבון נפש בינו לבין עצמו את הצורה הכה פסולה שבה הוא התנהג למארפה(או לפחות התחיל להבין ולחשוב על הנושא) מה שגרם לו לתהיות לגבי חייו ולמעין תחושת פספוס שכל חייו הוא התנהג אליה בצורה מסויימת ורק לאחר מותה הוא מבין את הבעייתיות בגישה הזאת. מסיפור מותה של מארפה בפרט ומכינורו של רוטשילד בכלל ניתן להוצייא שני ערכים שלדעתי הם החשובים ביותר. הראשון והוא הכללי של לא לתת לחיים לחלוף ללא מחשבה, ללא תחושת ספק ותהיות האם מה שאתה עושה נכון והדרך נכונה. לא להגיע למצב של תחושת החמצה והערך השני הוא בא הפמיניסטי שבא אמנם מאוחר אך זה מה שמטלטל אותנו הקוראים עוד יותר משום שעד שיעקב מבין שהוא לא התייח למארפה כראוי זה כבר מאוחר מדי מה שגורם לנו(הקוראים) לרצות לשנות את התנהגותנו הן מבחינ כבוד לנשים ולאדם והן מבחינת תחושת ההספק בחיים לפני שיהיה מאוחר מדי כפי שקרה ליעקב.

# data[].attributes.body
כפי שניתן לראות במחזה "אשכבה" של חנוך לוין המהווה פרפזה לסיפור ובו מסופר לנו כיצד הזקן לקח את הזקנה כמובנת מאליה גם בסיפור הזה "כינורו של רוטשילד" שכתב צ'כוב ניתן לראות יחס ספק מזלזל ספק לא מעריך כלפי אישתו(כפי שבאשכבה מסופר לנו שהזקן לא נתן לה לשתות תה פעם אחת בחייה והרגיל אותה לשתות מים חמים) גם כאן כמו באשכבה אנחנו רואים כיצד מארפה(או הזקנה באשכבה) אפילו מעט שמחות לקראת לכתן או יש לאמר מוכנות בניגוד לבעלן שהתנהג אליהן כל חייהן כמובן מאליו(הזקן ויעקב).
כל סיפור ההתנהגות של יעקב לאישתו מהווה לנו מצד אחד מחסום בהזדהות של הקוראים והקוראות עם יעקב ובנוסף גם מהווה נקודת מפתח לסיפור.
עוד אפקט חשוב בצורת הסיפור של הסיפור הינה שני המעגלים של הסיפור; מעגל פנימי המתאר את חייו של יעקב עם אישתו עליו הרחבנו עד כה ומעגל חיצוני אשר מהווה מעין חלון פילוסופי-חשבון נפש.
לסיכום, נקודת המפנה היצירה היא מותה של אותה ספק אישה ספק כלבת מחמד(ביחס של יעקב אליה) אשר גורמת לו לעשות חשבון נפש בינו לבין עצמו.

# data[].attributes.body
לדעתי מה שמאפיין בצורה הכי טובה את כתיבתו של צ'כוב הינה הדיוק הרב בכתיבתו. כל מילה במקום ואין חלק אחד מיותר וזה מ שהופך אותו לגדולי מחברי הסיפורים הקצרים של המאה העשרים משום שבסיפור קצר אין מקום למילים ופרטים מיותרים והיופי של ז'אנר זה הוא הדיוק המדהים שצ'כוב מצליח לעשות בצורה מדהימה.

# data[].attributes.body
מיקה וולף
בכתיבתו של צ’כוב בלטו בעיניי שני מאפיינים עיקריים.
הראשון הוא העיסוק בטבע כדימוי לעולם הרגשות/ העולם הפנימי של הדמויות בהן הוא עוסק. גם בכינורו של רוטשילד וגם ביגון ניתן לראות זאת. (הערבה הבוכייה על שפת הנהר בכינורו של רוטשילד ותיאורי השלג ביגון).
המאפיין השני הוא כתיבה הדרגתית בשכבות שמאופיינת בהמון רמזים מטרימים. גם ביגון וגם בכינורו של רוטשילד קיימים רמזים אלו שבקריאה ראשונה אמנם לא תמיד מובנים ולא נראים בעלי משמעות אך בדיעבד לאחר סיום הסיפור או בקריאה שנייה ניתן לראותם והם רבים. דוגמות למאפיין זה בסיפוריו הם העובדה שמסופרת על יעקב בכינורו של רוטשילד על כך שהוא שונא לבנות ארונות קבורה לילדים, עובדה שלאחר סיום הסיפור הבנו שנתנה לנו נופך נוסף לנושא והיוותה רמז מטרים, וביגון המפגש עם העגלון הצעיר.

# data[].attributes.headline
מה מסופר על הדמויות המרכזיות: מי הן? מה הן עושות? מרגישות? חושבות? מה תפיסת עולמן?מה מסופר על הדמויות "שבשוליים": מי הן? מה הן עושות? מרגישות? חושבות? מה תפיסת עולמן?מהם היחסים המתוארים בין הדמויות? מהם יחסי הכוח ביניהן? למי בסיפור יש פריבילגיה? מהי?מהם האירועים המרכזיים בסיפור? איך הם משפיעים באופן שונה על דמויות שונות?  

# data[].attributes.subject
מה מסופר על הדמויות המרכזיות: מי הן? מה הן עושות? מרגישות? חושבות? מה תפיסת עולמן?מה מסופר על הדמויות "שבשוליים": מי הן? מה הן עושות? מרגישות? חושבות? מה תפיסת עולמן?מהם היחסים המתוארים בין הדמויות? מהם יחסי הכוח ביניהן? למי בסיפור יש פריבילגיה? מהי?מהם האירועים המרכזיים בסיפור? איך הם משפיעים באופן שונה על דמויות שונות?  

# data[].attributes.headline
מאפייני הכתיבה של צכ

# data[].attributes.body
מאפייני הכתיבה של צכוב עפ שני סיפוריו הקצרים הם: ראשית, פשטות הסיפור. כלומר, צכוב מציג לנו סיפורים מציאותיים איתם כל אחד יכול להזדהות מה שגם הופך אותו לפי דעתי לסופר כל כך טוב. שנית הוא עושה זאת ונותן לנו להעניק פרשנות ונקודת מבט על הדמויות. כלומר, הוא לא אומר לנו מי רע ומי טוב ונותן לנו לבחור זאת.
שנית, צכוב משתמש בתיאורי טבע כמטאפורה לרגשות בסיפוריו כך שבעצם אולי הוא אינו משתמש במלאכים ופיות אך את הקסם הוא מכניס דרך זה שהוא משתמש בטבע ומעניק לו קסם בצורת רגשות לפי דעתי דבר זה גם מעניק לנו עוד מידע נסתר על דברים המסופרים בצורה קצרה מאוד וזה משהו שמאפיין לפי דעתי את צכוב. איך שהוא מצליח לרגש אותנו עם כל כך מעט מלל וכן להעניק לנו את התמונה השלמה למרות שהוא מספר לנו זאת בקצרה.

# data[].attributes.body
ניתן לאפיין את הטכניקה הצ'כובית בצורה ברורה; הטכניקה מכילה כמה עקרונות מרכזיים עליהם נשען צ'כוב ביצירותיו. ראשית, נוהג הוא ליצור תקבולת, בין הטבע לדמויות או בינן לבין עצמן. בסיפור "כינורו של רוטשילד" משתמש צ'כוב בתקבולת הפוכה בין יעקב למארפה ומציגם כהפכים הגמורים. בעוד יעקב נכה רגשית ואינו מסוגל לחשוב על איש מלבדו, מארפה מסוגלת להכיל את האחר, לדאוג לו ולאהוב אותו ולמרות שזה לא מחזיר לה אהבה. בסיפור "יגון" יוצר צ'כוב תקבולת בין הסוסה ליונה. הפעם התקבולת היא בהופכם לדמות אחת. שניהם מרגישים אחד את השנייה וחווים את אותן החוויות- למשל, כאשר מתיישב יונה על הסוסה, זו כבר יודעת לאן הוא רוצה להגיע ומתחיל לדהור. ההקבלה לטבע מתרחשת כאשר צ'כוב משתמש במופעי השמיים: גשם, שלג, לילה, דמדומים, כדי להניע את סיפורו: לרמז על שינוי שעתיד לקרות למשל, או לחלופין, להצביע על העולם הפנימי של הדמויות בסיפור. עקרון נוסף בטכניקה הצ'כובית הוא עקרון הפקעות. צ'כוב נוהג ליצור את סיפוריו כמו בצל- בשכבות. לכל מילה יש רובד פשוט וקונקרטי ורובד עמוק יותר המתחבר לרגש- בסוף הסיפור אנו מקלפים את כל השכבות ומצליחים להבין את הסיפור בצורה עמוקה יותר. בסיפור "כינורו של רוטשילד" למשל אנו יכולים להבין מדוע שנא יעקב את הנגינה היהודית הרגשנית והביע סלידה עמוקה כל כך כלפי בנייתם של ארונות קבורה לילדים. ובסיפור "יגון" אנו יכולים להבין את המפגש המשמעותי ביותר, המפגש הרביעי, עם העגלון הצעיר ואת הקשר הרגשי של יונה למפגש זה. בנוסף לאלו, צ'כוב נוהג להתייחס למאפייני המהפכה המודרנית. הוא מדגיש את תחושת ניכור והזרות ומציע פתרונות. כתוצאה מכל אלו הפך צ'כוב לאחד מגדולי מכותבי הסיפור הקצר במאה ה20; הוא הצליח להעלות ולהציף נושאים עדכניים ורלוונטיים וכן להציע פתרונות, לגעת בליבנו ולהעשיר את הידע שלנו בעזרת סיפורים קצרים שהם למעשה ארוכים בחשיבותם.

# data[].attributes.body
בכתיבתו של צ'כוב זיהיתי שני מאפיינים עיקריים שגרמו לי להתחבר לכתיבה שלו והם גם מהווים בעיניי סיבות להיותו כותב כל כך מוצלח ומרכזי של המאה ה20. המאפיין הראשון הוא תיאור תמונה אידילית. בשני השירים שלמדנו צ'כוב מציג תמונות אידיליות של אושר ושלווה, שמהן המצב יתחיל להתדרדר- ב"כינורו של רוטשילד", מוצגת תמונה אידילית של יעקב ומארפה עם התינוקת שלהם, יושבים על שפת הנהר ושרים שירים. ב"יגון", מוצגת בתחילת הסיפור תמונה אידילית של טבע בשלג- רגע שלו שבו כל מרכיבי הטבע, החי והדומם, הופכים שווים. מאותן תמונות שמתאר צ'כוב, מצב הדמויות ועלילת הסיפור משתבשים ומחמירים. בכך מצליח צ'כוב להראות לקורא איך הכול התחיל ומהיכן הגיעו הדמויות למקום ולמצבים שהגיעו אליהן, יחד עם מתן דגש למצב הרע שבו הן נתונות בעזרת השוואה למצב ההתחלתי והטוב שהיה. מאפיין נוסף בכתיבתו של צ'כוב הוא העיסוק באנשים הקטנים והפשוטים. בשני הסיפורים שלמדנו צ'כוב מציג לקורא את חייהם של אותם אנשים קטנים קשי יום שלא מעניינים אף אחד ומביע ביקורת על עצם היחשבותם כאלה. הוא כותב על הכאב שלהם בעקבות הבעיות והקשיים שהם חווים בחייהם, שנוגעים בחלקם למוות של אדם קרוב (ב"כינורו של רוטשילד" זהו מוות התינוקת, וב"יגון" זהו מות הבן). בכך מציג צ'כוב לקוראים את הטענה שלו ומביע ביקורת- הוא פונה אל האנשים הגדולים, המכובדים והחשובים ומוכיח להם שאותם אנשים קטנים חשובים גם הם, ושכל אדם כזה הוא עולם ומלואו. הוא מציג את טענתו שכולם שווים בתיאור ההתמודדות של אותם אנשי הפשוטים עם נושא שנוגע לכולם, כואב ומטריד את כולם- המוות והאובדן, ודורש מהחברה לשים את האנשים האלה במרכז ולא לתת להם להמשיך ולהישאר קטנים ושקופים. בעזרת מאפיינים אלה הצליח צ'כוב להפוך את כתיבתו לרלוונטית לכל עת, לכזו שדנה במאבקים היומיומיים של האדם, ולכן כל אחד יכול להזדהות איתה. היכולת לגרום לקוראים להזדהות עם הכתוב ולמצוא בו את הקשר אליהם היא מה שבעיניי גרם לצ'כוב להיות כותב כל כך אהוב ומוערך עד היום.

# data[].attributes.body
בעיניי, כתיבתו של צ׳כוב מתאפיינת בהכללה שלה: הוא מצליח לתאר במשפטים בודדים עלילות שלמות, ימים ארוכים, מחשבות עמוקות...

רוסים תמיד אומרים על צ׳כוב שהוא יודע ״לספר סיפורים ארוכים בקצרה״ ומצליח להכניס בתוך סיפוריו הקצרים גם את תיאור המתרחש, גם את מחשבותיהן ורגשותיהן של הדמויות וגם תפניות עלילתיות מפתיעות. בתיאור דמויותיו צ׳כוב נוהג להקצין אותן וכך קווי האופי שלהם ברורים לנו יותר (אם הדמות לא מחבבת מישהו אז אצל צ׳כוב היא ממש תשנא אותו באופן מובהק), בעזרת אלה צ׳כוב מצליח לבנות סיפורים ברורים ובהירים שכיף לקרוא ואפשר בהחלט להבין, בהבדל מסיפורים אחרים של תקופתו שאינם נקראים על ידנו היום בקלות כה רבה.

# data[].attributes.body
לאחר קריאת 2 מסיפוריו הקצרים של צ'כוב יכולתי לגבש דעה באשר למאפייני הכתיבה שלו בז'אנר הסיפורים הקצרים. אחד מהמאפיינים האלו הוא השימוש בטבע בדימוי לרגשות. בשני הסיפורים אנו יכולים לראות כי צ'כוב מנסה להעביר לקוראים את תחושות הדמויות בסיפורים באמצעות שימוש בדימויים מעולם הטבע . באמצאות שימוש בטבע צ'כוב יכול להעביר לקוראים באופן מוחשי את תחושות הדמיות בסיפור ואף להעצים אותן. לעיתים מוטיב זה מופיע כדי לתאר לקוראים את חושות הדמות בלי שהיא אפילו יכולה להגדיר את תחושותיה במילים ודרך הסתכלות הדמות על הטבע אנו יכולים לחוש בתחושות הדמות. מאפיין אחר הוא הייצוג של "האנשים הפשוטים" בדמויות מפתח בסיפוריו. דרך ייצוג זה סיפוריו יכלו לגעת בליבם של האזרחים ולהעביר את סיפורם שכן עד אותה תקופה מרבית הסיפורים והתרבות יועדו לחברה הגבוה והתעסקו בה.    מאפיין נוסף שנמצא בסיפוריו של צ'כוב הוא ביקורת קשה ונוקבת על החברה (בימי כתיבת הסיפורים) בצורה מרומזת אשר מופיע בחלקים שונים בסיפור. לדעתי, צ'כוב נחשב לגדול מחברי הסיפורים הקצרים במאה ה-20 בעקבות היכולת של סיפוריו לגעת ברגש הקוראים ולאפשר להם להזדהות עם הדמיות והעלילה. בנוסף נועזות הכתיבה של צ'כוב שהתאימה לאידיאליים של החברה המודרנית המתהוות  במאה ה-20 גרמו להאצת הפופולריות שלו ברחבי העולם.

# data[].attributes.body
הדמות הראשית בסיפור היא יעקב ברונזה. הוא איש זקן, קר ואדיש, ששמו ברונזה מכיוון שהוא בן במעמד הנמוך (ברונזה זו המדליה הנחותה כביכול) וגם כי הוא קשה כאבן.
יעקב ואשתו עניים מאוד, מה שמפריע ליעקב מאוד.
יעקב חווה מהפך בתפיסת עולמו במהלך הסיפור, בעזרת מות אשתו, מפגשו עם רוטשילד, ולבסוף פטירתו וסיום חשבון הנפש שלו.
הוא מבין רק לאחר מות אשתו כמה היא עשתה בשבילו וכמה היה צריך להעריך אותה, וכמו כן הוא גם יבין בסוף הסיפור הרבה על מחילה ועל נתינה.
יחסי הכוח בסיפור חווים שינוי גם הם - רוטשילד העשיר הגדול שרוצה להעסיק את יעקב כביכול נעלה לו וחזק ממנו, אבל יעקב הוא זה שמקלל ומביע את כוחו על רוטשילד, שגם לאחר מתקפתו של יעקב רוצה שינגן לו ומפחד לגשת אליו (כפי שהיינו מצפים שיעקב יחשוש לגשת אליו).
לבסוף, יעקב מתפייס עם רוטשילד כשהוא נותן לו את כינורו.

# data[].attributes.headline
הילה גן אפרתי, נעם חי סבג להט, עדן צמח, מיה רודל ועמית שביט

# data[].attributes.subject
הילה גן אפרתי, נעם חי סבג להט, עדן צמח, מיה רודל ועמית שביט

# data[].attributes.body
במהלך הסיפור אנו עדים למספר דמויות אשר נותנות ביטוי שונה לרגשותיו של יעקב(לא אבינו). תחילה ישנה מרפה אישתו של יעקב אשר מייצרת ניגוד בין ניכור הרגשות של יעקב והכחשתו לבין הניסיון שלה להתמודד עימו ולנסות לסייע לו. בהמשך אנו עדים לשינוי החד והדרסטי בדמותו של יעקב כאשר הוא מתחיל להיזכר, לא להכחיש לאחר מותה של מרפה.

# data[].attributes.headline
האם וכיצד עושה הסיפור שימוש ברגשות? עם מי נבנית הזדהות של הקוראים והקוראות? עם מי לא? כיצד נוצרת, או לא נוצרת, ההזדהות?מהן הנקודות בסיפור בהן חל שינוי ומעבר בעלילה? אם היינו משנים/ות אחת מנקודות אלה איך היה משתנה הסיפור?האם ישנם סמלים בסיפור? מהם? מה האפקט שהם יוצרים?האם ישנן הקבלות בסיפור? מהן? מה האפקט שהן יוצרות?האם יש משמעות לשמות בסיפור? מהם?    

# data[].attributes.subject
האם וכיצד עושה הסיפור שימוש ברגשות? עם מי נבנית הזדהות של הקוראים והקוראות? עם מי לא? כיצד נוצרת, או לא נוצרת, ההזדהות?מהן הנקודות בסיפור בהן חל שינוי ומעבר בעלילה? אם היינו משנים/ות אחת מנקודות אלה איך היה משתנה הסיפור?האם ישנם סמלים בסיפור? מהם? מה האפקט שהם יוצרים?האם ישנן הקבלות בסיפור? מהן? מה האפקט שהן יוצרות?האם יש משמעות לשמות בסיפור? מהם?    

# data[].attributes.headline
יאיר פרנס עמרי לוויתן רומי נבו רז ניר סול טולמן טומאנק / איך הסיפור מסופר?

# data[].attributes.subject
יאיר פרנס עמרי לוויתן רומי נבו רז ניר סול טולמן טומאנק / איך הסיפור מסופר?

# data[].attributes.body
יש גם מספר כל יודע וגם את התודעה של יעקב / נותן שתי נקודות מבט לנרטיב של הסיפור. מציג את היחסים האובייקטיבים בין הדמוייות וגם את הנרססיסטיות ביעקב.
המוטיב החוזר הוא הכינור המייצג את המצב הנפשי שלו.
הנהר זה סמל נוסף בסיפור. הוא מסמל אושר ומיצוי עצמי.
נקודת הסיבוך העלילה היא המחלה של מרפה ונקודת השיא בסיפור היא מותה.
המחלה ומותה של מרפה אפשרה לדמותו של יעקב לעבור את התהליך שעבר בסיפור.

# data[].attributes.headline
אילו ערכים אני מזהה בסיפור? איזו אג'נדה יש לי ביחס לסיפור?כיצד מוצגת "ההצלחה" בסיפור? האם נדרש נס, מזל או כישרון מיוחד כדי להצליח? או האם היא נגישה לכולן/ם? האם אני מזדהה עם הגדרה זאת ל"הצלחה"?מה אני לומד/ת מהסיפור על עצמי? על הקהילה שלי? על החברה שאני חי/ה בה?האם הסיפור משקף יחסי כוח הקיימים בכיתה שלי? בבית הספר? בקהילה?איך אני עם הזהות או הזהויות שלי קורא/ת את הסיפור (אישה צעירה/ ערבי/ ענייה/ אמן/ אישה מזרחית/ אדם דתי/ לסבית/ טבעוני)?אילו שאלות נוספות אני יכול/ה לשאול על הסיפור? 

# data[].attributes.subject
אילו ערכים אני מזהה בסיפור? איזו אג'נדה יש לי ביחס לסיפור?כיצד מוצגת "ההצלחה" בסיפור? האם נדרש נס, מזל או כישרון מיוחד כדי להצליח? או האם היא נגישה לכולן/ם? האם אני מזדהה עם הגדרה זאת ל"הצלחה"?מה אני לומד/ת מהסיפור על עצמי? על הקהילה שלי? על החברה שאני חי/ה בה?האם הסיפור משקף יחסי כוח הקיימים בכיתה שלי? בבית הספר? בקהילה?איך אני עם הזהות או הזהויות שלי קורא/ת את הסיפור (אישה צעירה/ ערבי/ ענייה/ אמן/ אישה מזרחית/ אדם דתי/ לסבית/ טבעוני)?אילו שאלות נוספות אני יכול/ה לשאול על הסיפור? 

# data[].attributes.headline
מהו הסיפור שלא מסופר? מהם המסרים הסמויים?אילו רכיבים מהסיפור נדחו, התגלו בהדרגה ונראה כאילו הושמטו ממנו?האם לנרטיב המרכזי של הסיפור יש נרטיבים אחרים אפשריים? מהם?מה לא מסופר על הדמויות המרכזיות? מה לא מסופר על הדמויות שבשוליים?אילו דמויות נעדרות מהסיפור או שקולן נעדר מהסיפור?אם דמות משנית בסיפור הייתה מספרת אותו מה הייתה מספרת?מהם האינטרסים של מי שמספר/ת את הסיפור (פוליטיים- כלכליים- לאומיים)?

# data[].attributes.subject
מהו הסיפור שלא מסופר? מהם המסרים הסמויים?אילו רכיבים מהסיפור נדחו, התגלו בהדרגה ונראה כאילו הושמטו ממנו?האם לנרטיב המרכזי של הסיפור יש נרטיבים אחרים אפשריים? מהם?מה לא מסופר על הדמויות המרכזיות? מה לא מסופר על הדמויות שבשוליים?אילו דמויות נעדרות מהסיפור או שקולן נעדר מהסיפור?אם דמות משנית בסיפור הייתה מספרת אותו מה הייתה מספרת?מהם האינטרסים של מי שמספר/ת את הסיפור (פוליטיים- כלכליים- לאומיים)?

# data[].attributes.headline
גל ווינברג, לואי, אלמוג, אסתר ולביא- איפה אנחנו בסיפור? (מה הערכים)

# data[].attributes.subject
גל ווינברג, לואי, אלמוג, אסתר ולביא- איפה אנחנו בסיפור? (מה הערכים)

# data[].attributes.body
צ'כוב מדבר על ההתעסקות הבלתי פוסקת בכסף, שמובילה לכלום ולאובדן של כל מה שהיה לך
דוגמא לסוג של הצלחה היא כשיעקוב מדבר בסוף הסיפור על דרכיו הקודמות ועל התנהגותו הישנה ומעניק מתנת פיוס לרוטשילד
לאורך הסיפור התמודדות יעקוב נמדדת במה שהוא מרוויח או מפסיד והסיפור לאורכו עוסק כמו שאר יצירתו של צ'כוב, ביחס הדמויות אחת לשניה ובחוסר ההערכה שמובילה לאובדן של מה שכבר ישנו
הצלחה נמדדת בסופו של דבר בהיות האדם טוב, באופן מוסכם חברתית.
אנו לומדים מהסיפור לא לקחת את עולמנו ואת אהובינו כמובן מאליו ולא לחשוב רק על מה אנו מרוויחים או מפסידים ולפעול מאינטרס אישי. אנו לומדים על הקהילה ועל החברה כי אנשים יותר טובים מן המצופה.
הסיפור הוא אלגוריה לחיים ולכו לא חשובה זהות הקוראים כי הוא רלוונטי לכולם באופן קולקטיבי.

אין כלכך יחסי כוח בכיתה ובבית הספר בגלל הזום ותקופת הקורונה, כל אחד הוא קצת יעקוב בסיפור של עצמו

# data[].attributes.headline
שחר גבע, איה בר סיני, עדן פילשטינסקי, שיר הורביץ

# data[].attributes.subject
שחר גבע, איה בר סיני, עדן פילשטינסקי, שיר הורביץ

# data[].attributes.body
הדמות המרכזית הראשונה יעקב ברונזה. אדם זקן שגר בעיירה קטנה, הוא קברן. מעמדו הכלכלי קשה ויש לו מעט פריטים בבית. הוא חושב שמעט מידי אנשים מתים בעיירה ולכן הוא עני. קוראים לו ברונזה משום שמעמדו פחות בהשוואה לשאר האנשים. הוא מנגן בכינור. ברונזה מנגן בתזמורת של יהודים על כינור. בונה לאשתו מארפה ארון קבורה עוד לפני שהיא נפתרה. ברוזנה מסתכל בד"כ על הכוח הריקה ומסתכל על השלילי, הוא ממורמר ומנוכר לזולת, הוא נוהג באדישות כלפי אשתו מארפה ונוהג בה כאילו היא חפץ הכינור הוא אמצעי שמרגיע אותו ודרכו הוא מבטא את רגשותיו.

# data[].attributes.headline
עמית לוי ליהי דבורה סשה בזרוקוב ליאל שמוחה ונועה קליין -אם היינו משנות את אחת מהנקודות בעלילה, איך היה משתנה הסיפור?

# data[].attributes.subject
עמית לוי ליהי דבורה סשה בזרוקוב ליאל שמוחה ונועה קליין -אם היינו משנות את אחת מהנקודות בעלילה, איך היה משתנה הסיפור?

# data[].attributes.body
נקודה (או יותר כמו כמה נקודות או דפוס עלילתי), מאוד חשוב בעלילה לדעתינו הוא לאל ספק האופן בו יעקב התנהג לאשתו מארפה.
במהלך הסיפור יעקב מסתכל על אשתו כעוד "חפץ" כמו שאר חפציו, ולא יותר ממני שיכולה לבשל עבורו, לנקות, ולטפל בו כאשר צריך. הוא לא נותן לה אהבה, ולכן כאשר היא גוססת היא שמחה שהיא עוזבת אותו וסוף סוף חופשייה מהאלימות הנפשית שהייתה נתונה על ידיו.
מהתפתחות הפסיכולוגיה, אנו מכירים בכך שהנפש יכולה להשפיע על הגוף ומצבו. מחלה בגוף יכולה להיגרם ולהיות מוקצנת הרבה יותר עקב מחלה בלב, אותה קשה הרבה יורת לרפא.
לכן, לדעתינו, אם יעקב היה מסתכל על אשתו, מראה לה אהבה, או לפחות רואה אותה!!, היא הייתה אולי יכולה לחיות.
הוא זה שגרם לה להיות חולה בלב, והקצין לה את המחלה בגוף. והיא לעומת זאת בחרה להתמסר למחשבה בה תוכל סוף סוף ל"התרפא" ממנו - במוות.

# data[].attributes.headline
יהלי שטרוזמן

# data[].attributes.subject
יהלי שטרוזמן

# data[].attributes.body
הדמות הראשית בסיפור היא יעקב. יעקב בונה ארונות קבורה למחייתו אך לא מרוויח הרבה. עבודה זו תואמת את דמותו של יעקב, איש קר ופרקטי. כנראה נהיה כזה בעקבות עבודתו. כעבודה צדדית מנגן יעקב בכינור (דבר שסוטר את היותו אדם קר, היות וכינור הוא כלי מלא רגש) בתזמורת של יהודים אך יעקב לא אוהב לנגן איתם בגלל שנגינתם מלאה רגש. מנהל התזמורת מזמין את יעקב לנגן איתם כשמבקשים מהם לנגן שירים רוסיים.
אשתו של יעקב, אליה הוא מתייחס באופן מזלזל, חולה ועתידה למות. בסיטואציה זו אנו נתקלים בגרסא רגישה יותר של יעקב אך גם לחוצה יותר.
הנגינה בכינור מרגיעה את יעקב לכן בתקופה זו הוא מנגן יותר.
לאחר מותה של אשתו מארפה הוא מבין כמה היא הייתה חשובה בחייו.
מותה של אשתו משנה את תפיסתו לגבי דברים רבים בחייו, כמו התזמורת איתה הוא מנגן. שינוי זה בא לידי ביטוי בין היתר בהתייחסותו של יעקב לנגני התזמורת, אותם כאמור הוא לא אהב במיוחד ודוגמה לכך היא העובדה שיעקב הוריש לרוטשילד שניגן בתזמורת את כינורו מתוך הערכה לנגינתו המלאה ברגש.