# data[].attributes.body
Anna María Janner Englaril va néixer el 18 de desembre de 1800 a Cervera, Segarra. Era filla d'un mestre fuster, Josep Jeanner i Pallas i Magina Englerill i Olive, que tenien unes fortes arrels religioses i una forta fe. Tercer de 5 germans. Va decidir dedicar la seva vida a Déu molt aviat als 16 anys.
ena maariya jener englaaril ka janm 18 disambar, 1800 ko seravera, segarra mein hua tha. vah ek maastar badhee, josep jener aaee palles aur maigeena engalaaril aaee oliv kee betee theen, jinakee dhaarmik jaden majaboot theen aur ek majaboot vishvaas tha. 5 bhaiyon mein se teesara. unhonne 16 saal kee umr mein bahut jald apana jeevan bhagavaan ko samarpit karane ka phaisala kiya.

# data[].attributes.body
Ingressà en la comunitat de les Germanes de la Caritat el 25 de gener de 1819, amb tan sols 19 anys, dedicant-se al servei dels desvalguts. El maig del mateix any, va fer els vots de pobresa, castedat i obediència. Molt aviat va esdevindre mestre de novícies i, el 1832, superiora de l'Hospital de Cervera. En aquest hospital va conèixer a Josep Huget, un malalt a qui anava a visitar cada dia ja que aquest no es podia moure.

# data[].attributes.body
A partir de la batalla de Gra, el 13 de juny de 1837, de la Primera Guerra Carlina, Carles V li va demanar que es fes càrrec dels hospitals de sang. Totes les germanes van atendre aquests hospitals a Solsona, Berga, la Boixadera i la Vall d’Ora. Va prestar els seus serveis a la mateixa avantguarda, i, després d'assistir a la recuperació dels seus propis ferits, desinteressadament també prestava assistència als liberals.
Aquesta entrega i valentia, va donar lloc al fet que Carles volgués concedir-li una medalla, però ella, dignament i fidel al seu vot de caritat, la va refusar.

# data[].attributes.body
Finalitzada la contesa a Catalunya, el 4 de juliol de 1840, en el retorn a Cervera, la van trobar uns soldats isabelins i, en reconèixer-la, la van acompanyar amb sol·licitud agraïda fins a trobar el camí de l'exili rumb a França. Va romandre uns quatre anys a Tolosa del Languedoc, cooperant amb les Paules que les van acollir a l'Hospital de la Grave. Es van dedicar a demanar pietat al bon Déu i consolar els exiliats espanyols.

# data[].attributes.body
Al 1844 va tornar a Cervera sent superiora de l' hospital on treballava
Va encarregar-se de la Casa de Caritat durant deu anys, del 1849 al 1859; va ingeniar-se i va trobar el remei per portar endavant aquesta obra en un moviment caritatiu.L'any 1856 a Cervera,la Congregació del Sagrat Cor i l'Associació de Filles de la Maria.

# data[].attributes.body
L'any 1849 es reformà la Casa de Misericòrdia i li fou encomanada la direcció d'aquest establiment benèfic durant deu anys. També estarà al capdavant de la fundació de les congregacions del Sagrat Cor de Jesús i de l'Associació de les Filles de Maria el 1856.

# data[].attributes.body
El 2 d'agost del 1859 la mare Janer va presentar al bisbe Caixal les regles de les germanes. L'aprovació diocesana de l'Institut de la Sagrada Família d'Urgell va ser per Decret del bisbe del 24 d'abril de 1860.

L'Institut que va néixer a Catalunya, abans del 1880 era present a les diòcesis espanyoles d'Urgell, Solsona, Barcelona, ​​Lleida i Tarragona. El 1882 a Andorra; el 1910 a Argentina; el 1914 a la diòcesi de Girona; el 1930 a Bèlgica; el 1931 a Astúries; el 1937 a Brasil; el 1939 a Andalusia; el 1948 a Castella; el 1955 a Xile i Uruguai; el 1965 a Paraguai; el 1966 al Regne Unit; el 1969 a Colòmbia; el 1977 a Itàlia; el 1986 a Guinea Equatorial; el 1977 a Mèxic; el 2007 al Perú.

Actualment segueix a tots aquests llocs excepte a Girona, Brasil, Regne Unit i Bèlgica.

# data[].attributes.body
Va morir a Talarn, Pallars Jussà l'11 de gener de 1885. Les restes de l'Anna Maria Janer descansen al convent de la Sagrada Família d'Urgell a la Seu d'Urgell des del 1961. En 1953 s'incoà la causa de beatificació. Proclamada venerable, fou beatificada el 2011 per Benet XVI,  representat pel cardenal Angelo Amato.

# data[].attributes.body
La curació instantània, duradera i completa, inexplicable amb els actuals coneixements mèdics, realitzada per intercessió de la Venerable Mare Anna Maria Janer Anglarill, d’una poliartrosi degenerativa inflamatòria amb greu i persistent simptomatologia dolorosa i greu limitació funcional. La Sra. Ana Padrós va ingressar a l'Asil Municipal del Parque degut a la malaltia degenativa que patia,la Sra. Padrós patia d’enanisme, no sabia llegir ni escriure.

La germana Maria Lluïsa Font Romeu, que formava part de la comunitat de Germanes de la Sagrada Familia de Urgell que tenia cura dels asilats, li aconsella que resi la Novena en honor de la fundadora del seu Institut.
El 9 de juny, mentre recitaven a la capella el cinquè dia de la Novena, de sobte, la Sra. Padrós s’aixeca de la cadira de rodes i comença a caminar amb normalitat. Surt de la capella cridant: la mare fundadora m’ha curat.

La Sra. Padrós és examinada por diversos metges que constaten la desaparició de la simptomatologia dolorosa a les articulacions i la plena recuperació funcional.