# data[].attributes.body
Pligt som målestok for, hvad der er en god handling.

Hvad har man pligt til at gøre?

Pligtetik kaldes også deontologi eller sindelagsetik

Det er sindelaget eller hensigten bag din handling

# data[].attributes.body
“Maximen (handlingsreglen) er følgelig at jeg skal følge denne lov, selv om det så skulle indebære at alle mine behov ville lide skibbrud.”

HER MENES:
At man skal følge moralloven og handle ud fra pligt og ikke efter behov og ønsker.

# data[].attributes.body
"alt under forudsætning af at det er loven og ikke den forventede virkning der bestemmer viljen. Dette gode er allerede til stede i den person der handler derefter og behøver således ikke først at ventes i virkningen. "

HER MENES:
Du skal bruge viljen som grund og ikke at den forventede virkning der bestemmer viljen.

# data[].attributes.body
Moralloven kaldes også det kategoriske imperativ.

Moralloven er almengyldig og uden erfaringsmæssigt indhold (mennesket skal kunne tænke fornuftigt frem til denne lov, fx. “du må ikke lyve” også uden at have erfaret det).

Det kategoriske imperativ/moralloven siger, at mennesket altid bør handle på en måde, hvor reglen for dets handlinger skal kunne gøres til en almengyldig lov.

Eksempel:
Man må aldrig stjæle, selv hvis det er for at redde din døende lillesøster, da den handling at stjæle aldrig kan gøres til en almengyldig lovlighed.

# data[].attributes.body
1724-1804, 'Grundlæggelse af moralens metafysik' (1785)

Tysk filosof (en af de mest kendte filosoffer overhovedet)

Kendt for sin erkendelsesteori og sin moralfilosofi

herunder særligt det kategoriske imperativ

Fokus på den etiske pligt

# data[].attributes.body
Mennesker er fornuftsvæsener og har derfor en
form for særlig værdighed.

Man ikke skal udnytte folk

Man skal aldrig se et menneske som middel KUN, men man kan sagtens se mennesket som både middel hvis også mennesket er målet.

# data[].attributes.body
“Jeg behøver altså ikke nogen større skarpsindighed for at finde ud af hvad jeg skal gøre dersom min villen skal være god”

HER MENES:
Her mener Kant, at mennesket er fornuftigt og ens vilje skal være god. Han mener også, at mennesket kan mærke moralloven altså hvad der er etisk rigtigt at gøre.

# data[].attributes.body
Den gode vilje er en god intention. Kant mener, at mennesket er fornuftigt og kan derfor indse moralloven, som Kant går meget ind for.

# data[].attributes.body
Der er flere kritikpunkter, som man kan rette mod Kants pligtetik.

- Man kan diskutere  rimeligheden i pligtetikken, der der kun fokuseres på motivet og intentionen bag en handling. For pligtetikken spiller resultatet og konsekvenserne ingen rolle, og det kan til sidst ende med at blive problematisk, da det i visse situationer giver god etisk mening at fx lyve, hvis det kan hjælpe med at redde fx en andens liv.

- Man kan også forestille sig, at der i nogle situationer kan opstå konflikter af nogle af de pligter vi mennesker har, som kan gøres til almengyldig love. Det kunne fx være: "Du må ikke stjæle" og "man skal helbrede en syg person hvis man har mulighed for det", men ved at man stjæler fx noget medicin til at redde den syge person, så overtræder man moralloven.

# data[].attributes.body
Kant beskriver med egne ord pligtetikken. Her kommer han ind på forklaringer om den almengyldige lov, dvs. en regel, der gælder for ALLE, og ingen undtagelser. Han siger desuden, at man ikke skal tænke over konsekvensen og handle uden at have resultatet og konsekvenserne i baghovedet.

# data[].attributes.body
Teksten blev skrevet i perioden, hvor de europæiske stormagter koloniserede og underlagde store dele af de nye verdener under sine styrer.

# data[].attributes.headline
Du er strandet i en redningsbåd sammen med tre andre mennesker.

# data[].attributes.subject
Du er strandet i en redningsbåd sammen med tre andre mennesker.

# data[].attributes.body
Kant: ifølge Kant vil det ikke være etisk korrekt at dræbe en anden, idet det at dræbe ikke kan gøres til en almengyldigt lov og derfor er det ikke moralloven
Bentham: De tre raske personer vil vælg at spise den syge, for derved at kunne overleve med den bedste overordnet nytte og lykke.
Hursthouse: Som en dydig person ville de ikke spise vedkommende, da det ikke er dydigt at dræbe en person.