# data[].attributes.body
Aalto-yliopisto kehittää opetustaan. Opetuksen ja oppimisen digitalisaatio on Aalto-yliopiston uuden strategian ytimessä: http://www.hs.fi/mielipide/art-2000002924698.html

DIgitalisaatio on Itä-Suomen yliopistollekin suuri haaste: http://www.savonsanomat.fi/kotimaa/Digitalisaatio-on-It%C3%A4-Suomen-yliopistollekin-suuri-haaste/832451

Esimerkkejä uusien oppimisympäristöjen kehittämishankkeista Itä-Suomen yliopistossa
https://www.uef.fi/-/uusia-oppimisymparistojen-kehittamishankkeita-ita-suomen-yliopistoon

# data[].attributes.body
*Verkkokurssien tarkoitus on ajasta ja paikasta riippumaton oppiminen.
*Ylipäänsä erilaiset verkkokurssit tuovat säästöjä, koska niihin tarvitaan vähemmän resursseja (esim. tilakulut).
*MOOC-kurssit (Mass Open Online Course) on  kaikille avoimia verkkokursseja, joiden osallistujamäärä on periaatteessa rajaton.
*Ensimmäiset MOOC-kurssit järjesti Stanleyn yliopisto USA:ssa 2011.
*Suomi seurasi pian perässä: Helsingin yliopiston tietojenkäsittelytieteen laitos kehitti vuonna 2011 TestMyCode -ohjelman, joka tarkistaa kurssitehtäviä automaattisesti. Tällöin opettajien työmäärä väheni ja kurssille pystyivät osallistumaan myös yliopiston ulkopuoliset.
*Suomessa MOOC-kursseja on tehty vähän  (Helsingin yliopisto (tietojenkäsittelytieteen laitos), Aalto-yliopisto). MOOC:ja  kuitenkin hyväksiluetaan opintoihin Helsingin yliopistossa,  Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa, Lapin yliopistossa ja Tampereen yliopistossa.
*MOOC:ien varjopuolina nähty plagiointimahdollisuus, suuri keskeyttämisprosentti ja tyydyttävien oppimistulosten puute.

Lähteet:
Mäkelä, Petteri: Avoimet massiiviset verkkokurssit ammattikorkeakoulun opetuksessa. Teoksessa Haasio, Zeichner & Päällysaho (toim.): Internet, verkkopalvelut ja tietotekniset ratkaisut opetuksessa ja tutkimuksessa. SeAmk. Seinäjoki 2015.
Tikkanen, Anne. 2016.  Suomalaisten yliopistojen käyttämät digitaaliset oppimisympäristöt. Jyväskylän yliopisto.

# data[].attributes.body
*Selwynin (2007) mukaan tietokonetekniikkaan pohjautuvan opettamisen ja oppimisen on ennustettu mullistuvan yliopisto-opetuksen viimeiset 20 vuotta, mutta silti tietotekniikkaa ei käytetä niin paljoa kuin voisi kuvitella.
*Yliopistojen pitäisi muuttua kokonaisvaltaisella tavalla, jotta digitalisaatio yliopistoissa edistyisi.
*Digitalisaation esteenä vanhanaikaiset opetustavat  ja itse tietotekniikkaan perehtyminen jää opiskelijoilla muun opiskelun jalkoihin.
*Saarikoski (2016) kritisoi koulutusleikkausten vaikutusta korkeakoulujen digitalisaatioon.
*Sen sijaan, että digitalisaatioon panostettaisiin, se nähdään säästämisen keinona.
*Esteenä myös vanhanaikainen ajattelumalli: hallitus tukee vain luokkahuoneopetusta.

Lähteet:
Saarikoski, Ville. 2016. Suomen korkeakouluissa digikriisi vain syvenee. Helsingin Sanomat. 7.12. 2016.

http://www.hs.fi/mielipide/art-2000004896298.html

Selwyn, N.: The use of computer technology in university teaching and learning: a critical perspective. Journal of Computer Assisted Learning. 2007. Apr2007, Vol. 23 Issue 2, p 83-94.

# data[].attributes.body
Omia kokemuksia yliopistojen digitalisaatiosta sekä pohdintaa kurssista

# data[].attributes.body
Marko Suomi (2015) tunnistaa digitaalisessa osaamisessa neljä tasoa:
1) Perustasolle kuuluvat henkilökohtaiset digitaalisen työkalun käytön perustaidot, kuten dokumentin kirjoittaminen.
2) Toisella tasolla ovat henkilökohtaiset verkkotyöskentelyn taidot. Näitä ovat tiedon löytäminen, taito viestiä verkossa, taito jakaa kuvia ja materiaaleja.
3) Kolmas taso laajenee verkossa tapahtuvaan yhteistyöhön, kuten jaettuun tietojen muokkaukseen.
4) Neljännellä digitaalisen osaamisen tasolla on laadittu yhteiset verkkotyöskentelyn toimintatavat, joita myös noudatetaan.

Opettajan näkökulmasta: onko yliopisto-opettajilla riittävästi osaamista vastata digitalisaation tuomiin haasteisiin? Hallituksen kärkihankkeisiin sisällytetty opettajien koulutusta digitalisaation mahdollisuuksiin. Miten tämä toteutetaan käytännössä? Onko tämä riittävää? Kuinka paljon jää yksittäisen yliopisto-opettajan vastuulle?

Tässä artikkelissa on kuvattu hyvin asiaa opettajan näkökulmasta: http://www.opettaja.fi/cs/opettaja/jutut%26juttuID=1408917390042

Ja mitä mieltä muut koulutusammattilaiset ovat: https://hundred.org/news/digitalisaatio-itseisarvo-vai-oppimisvaline

Opiskelijan näkökulmasta: oppiiko opiskelija paremmin? Mitä hyvää digitalisaatio tuo ja mitä toisaalta vähentää? Opiskelijalla on valittavanaan suurempi valikoima kursseja ja hän on vähemmän riippuvainen ajasta ja paikasta. Toisaalta kasvokkain tapahtuva vuorovaikutus vähenee ja kaikilla ei välttämättä ole riittäviä valmiuksia itseohjeutuvampaan opiskeluun, mitä digitalisaatio yleensä tuo myös mukanaan.

Lähde: Suomi, M. (2015). Kenen vastuulla digitaitojen oppiminen on? Puheenvuoro Vaikuta & vaikutu -seminaarissa Digiosaamisen kurssi nousuun 29.9.2015.

Opettaja.fi, Opettaja -lehden verkkosivusto. Askel askeleelta. 22.10.2016.

# data[].attributes.body
Se liittyy tekniikkaan, laitteisiin ja järjestelmiin, pedagogiikkaan sekä kaikkien osallistujien motivaatioon oppia uutta. Lisäksi tarvitaan sekä opettajien että opiskelijoiden osaamista.

# data[].attributes.body
Haasion, Zeichnerin ja Päällysahon (2015: 5) mukaan digitalisaatiolla on monia määritelmiä. Kuitenkin koulutuskontekstissa digitalisaatio tarkoittaa koulutuksen uudistamista digitaalisesti sähköisten materiaalien ja oppimisalustojen avulla. Digitalisaatiolla on sekä myönteisiä ja kielteisiä vaikutuksia.

Mikael Jungnerin (2015) digitalisaatiopamfletin mukaan kaikki mitä voidaan digitalisoida digitalisoituu. Digitalisaatio voi vaikuttaa monilla tavoin yliopiston toimintaan opetuksen, tutkimuksen ja hallinnon alueilla. Suomen kymmenen vuoden aikavälin tavoite on olla koulutuksen, osaamisen ja modernin oppimisen kärkimaa. Hallituskauden tavoitteeksi on asetettu oppimisympäristöjen modernisoiminen sekä digitalisaation ja uuden pedagogiikan mahdollisuuksien hyödyntäminen oppimisessa. On ymmärrettävää, että digitalisaation kautta tapahtuva opetuksen tehostaminen ja opetuksen joustava toteutus on useimpien korkeakoulujen strateginen tavoite.

Lähteet: Haasio, Ari; Zeichner, Minna & Päällysaho, Seliina (toim.): Internet, verkkopalvelut ja tietotekniset ratkaisut opetuksessa ja tutkimuksessa. SeAmk. Seinäjoki 2015.
Jungner Mikael: Otetaan digiloikka! Suomi digikehityksen kärkeen. Elinkeinoelämän keskusliitto EK. Huhtikuu 2015.

# data[].attributes.body
*Kansallisen elektronisen kirjaston, FinELibin, teettämän kyselyn (2016) mukaan suurin osa korkeakouluopiskelijoista (77%) ja -opettajista (78%) on käyttänyt e-kirjoja.
*Opettajista e-kirjat helpottavat verkkokurssien opetusta ja etäopetusta.
*Lisäksi e-kirjat ovat aina saatavilla ja niillä voi olla useita lukijoita yhtä aikaa.
*Opiskelijat kokevat e-kirjojen helpottavan ja nopeuttavan opiskelua.
*Molemmat kohderyhmät nimeävät e-kirjojen haitoiksi rajalliset käyttöoikeudet (esim. yksi käyttäjä e-kirjaa kohden), tekniset ongelmat (esim. erillisten lukuohjelmien lataaminen hankalaa) ja käytettävyyden (mm. muistiinpanojen tekeminen vaikeaa).
*Myös e-kirjat haluttaisiin mieluiten ladata omalle koneelle, mutta lukeminen onnistuu ilman erillistä kirjautumista.
*UEF:n opettajien ja opiskelijoiden kokemukset tukevat FinELibin tuloksia: https://blogs.uef.fi/ueflibrary/2016/09/19/e-kirjojen-lukeminen-on-tyolaampaa-kuin-koiranpennun-opettaminen-sisasiistiksi-e-kirjakyselyn-tuloksia/

Lähde:
Mikkonen, Paula & Peltonen, Iina. 2016. FinELibin e-kirjakysely korkeakouluopiskelijoille ja - opettajille. Kansalliskirjasto. Raportteja ja selvityksiä 3/2016. Kansalliskirjasto: Helsinki.

# data[].attributes.attachment_link.description
Uploaded by Henriikka Laamanen on 2016-11-24.