# data[].attributes.body
1888

# data[].attributes.body
Maleriet var inspireret af fem fotografier taget ved festen Anchers have af den tyske kunstner Fritz Stoltenberg, selvom personerne på fotografierne og maleriet ikke alle er de samme. Krøyer returnerede uopfordret til Anchers hus om morgenen efter festen med sit staffeli og maling, ivrig efter at begynde at tegne, og forventede frihed til at komme og gå som han ville. Hans manglende hensyntagen irriterede Ancher, som først for nylig var flyttet til huset i et forsøg på at slippe for bylivets stress og jag. Som resultat medførte det de to kunstneres første alvorlige konfrontation. Selvom de forsonedes kort efter, fik Krøyer ikke ubegrænset adgang til Anchers have, som han havde forventet, og frustreret kæmpede han for at komme videre med arbejdet. Han færdiggjorde arbejdet med haven i Anchers gamle lejlighed og arbejdede ud fra fotos og fra de besøg han havde i haven, hvortil han var inviteret ved andre lejligheder. Det tog fire år, før han kunne fuldende billedet.

Helga Ancher, Anna og Michael Anchers datter, som havde været mindre end et år gammel på tidspunktet for den oprindelige fest, er vist ældre i det endelige maleri, hvilket tyder på, at hun ikke var inkluderet før senere i sammensætningen Et billede af maleriet i Krøyers atelier viser en tidligere sammensætning før den ældre Helga blev tilføjet.

# data[].attributes.body
1895

# data[].attributes.body
Kunstneren Erik Henningsen udførte blandt meget andet nogle store socialrealistiske malerier. Industrialiseringen satte sit kraftige præg på samfundet, og der opstod problemer som trængte til belysning, og efterhånden løsninger. Her er et desværre nok nærmest dagligdags motiv fra 1895, "En saaret arbejder". Arbejdspladsen ligner en lergrav eller grusgrav, hvor der uden ret mange maskiner var stor brug for hårdt arbejdende stærke mænd. Et knokkelarbejde med at grave og transportere de udvundne byggematerialer til industrialiseringens bygninger og veje.

En af arbejderne ligger nu såret på en båre. En arbejdsulykke på en tid hvor der ikke var så stor fokus på begreber som arbejdsmiljø og sikkerhed. Måske er han styrtet ned mens han kørte en fuld trillebør ad en sliske. En klat ler kan have gjort den glat, og han styrtede nogle meter ned efter at have mistet fodfæstet.

Nu er to af de andre arbejdere klar til at bære den hårdt kvæstede mand væk. Ulykken var alvorlig nok til at politiet er tilkaldt, men uden at kunne gøre meget. Direktøren for arbejdspladsen er til stede, og må have ydet hjælp ved at forbinde arbejderens sår. Så kan de andre i det mindste se at han ikke er helt ligeglad med ulykken. Mon han tager initiativ til bedre sikkerhed og arbejderbeskyttelse? Det ville da være en køn tanke, men mon dog? Det kunne jo koste mange penge, og så svært var det næppe at finde en anden stærk mand til at pukle.

Mandens kone sidder nedbøjet på knæ ved bårens side. Børnene er ikke med, men den lille familie får det meget svært nu hvor manden i huset er uarbejdsdygtig. Måske dør han, men det ville på en måde være bedre end hvis han "kun" bliver en invalid eller "krøbling", uden krop og kræfter til at kunne arbejde. Til at kunne sikre mad på bordet. Konen har god grund til at sørge, både over mandens skæbne, men også over hvordan det kommer til at gå for hende selv og børnene. Manden med bowlerhat, som prøver at trøste hende lidt, kunne ligne en formand, der ellers har til opgave at holde arbejderne igang.

De to bærere ser selvfølgelig ret triste ud. Det er ikke kun af medfølelse med den sårede kollega, men også i erkendelsen af at det ligeså godt kunne have været dem selv. De har et hårdt og farligt arbejde, hvor ulykker ikke er nogen sjældenhed. Direktøren i sin høje cylinderhat symboliserer den implicitte sociale kontrakt om et sådant arbejde. Alle ved at det er farligt, som anden minedrift, og det er helt nødvendigt at det kan ses at de kærer sig om ofrene. Ellers kunne det blive meget svært at tiltrække arbejdskraft. Politiets tilstedeværelse er også en del af denne uskrevne sociale kontrakt.

Erik Henningsen har uden tvivl været meget grundig med at komponere billedet, og hvordan historien kunne fortælles gennem et billede med mange elementer. Er særligt interessant symbol ses, synes jeg, i nederste venstre hjørne. De to træbjælker kunne se lidt tilfældige ud, og har ikke nogen synlig funktion. Proportionerne danner et kors, som jo genfindes i den kristne kirke som symbol på især døden. En fortolkning her kunne altså være at arbejderen dør. Trist, men sådan er livet. I nutiden ville en sådan arbejdsulykke få stor opmærksomhed i medierne, men dengang kunne det sikkert højst blive til en lille notits i den lokale avis, fra byen i baggrunden af billedet.

En analyse kunne også se en lidt dybere symbolik her. Dengang var religionens stærke dominans af samfundet under angreb, og en mere traditionel symbolisme omkring døden havde snarere gjort meget ud af kristendommens forventede rolle omkring døden. Men her er det reduceret til et par lidt tilfældige bjælker, uden noget som helst i retning af engle, eller en vej til himmelen. Præsten (som ikke er til stede) kunne messe i kirken, men ikke gøre noget ved samfundets problemer. Det er op til menneskene selv, i stedet for overtroen om at den døde får det meget bedre i det hinsides. Realisme, både i samfundet, og i billedet.

Det skulle jo ikke så gerne blive ved med at være noget dagligdags. Ved at borgerskabet blev konfronteret med virkeligheden i næsten reportage-lignende malerier, kunne Erik Henningsen (som nogle få andre kunstnere) formidle en social indignation. Det må have skubbet til de reformer, som efterhånden blev indført.

# data[].attributes.headline
Det er Stævnemødets TimeDet er Stævnemødets Time!Det er Stævnemødets Time!I en stor og gylden StimeStryger Lyset fra min LampeOver Haven, over Hegnet, over langt, langt bort.Og det lokker og det drager?Ja det lokker og det drager,Ved hans Hjærte det ham tager,Til hans Kind det Blodet jager,Og med længselslyse BlikkeOg med elskovsdrukne TankerIler frem han utaalmodigtSom en Stormvind, som en Bølge,Som hans Skygge,Som ham selv.Og jeg glædes, og jeg ængstes,Bliver rød og bliver bleg.Ganske stille vil jeg sidde,Jeg vil nynne,Hvis jeg kunde!Men jeg mangler næsten Aande.Ganske stille vil jeg sidde,Jeg vil stirre paa hans Billed.Nu han kommer — kommer ikke,Nu han kommer — kommer ikke,Kommer ikke — kommer ikke.O hvor stille! Jeg fortvivler. —Haahaa haa og saa saa saa!Jeg ler af din SkjønhedDin Elskov og min Tro,Jeg ler af din Tro og min Elskov!Hvis du vidste, hvor rig jeg var med dig!Hvis du vidste! . . .

# data[].attributes.subject
Det er Stævnemødets TimeDet er Stævnemødets Time!Det er Stævnemødets Time!I en stor og gylden StimeStryger Lyset fra min LampeOver Haven, over Hegnet, over langt, langt bort.Og det lokker og det drager?Ja det lokker og det drager,Ved hans Hjærte det ham tager,Til hans Kind det Blodet jager,Og med længselslyse BlikkeOg med elskovsdrukne TankerIler frem han utaalmodigtSom en Stormvind, som en Bølge,Som hans Skygge,Som ham selv.Og jeg glædes, og jeg ængstes,Bliver rød og bliver bleg.Ganske stille vil jeg sidde,Jeg vil nynne,Hvis jeg kunde!Men jeg mangler næsten Aande.Ganske stille vil jeg sidde,Jeg vil stirre paa hans Billed.Nu han kommer — kommer ikke,Nu han kommer — kommer ikke,Kommer ikke — kommer ikke.O hvor stille! Jeg fortvivler. —Haahaa haa og saa saa saa!Jeg ler af din SkjønhedDin Elskov og min Tro,Jeg ler af din Tro og min Elskov!Hvis du vidste, hvor rig jeg var med dig!Hvis du vidste! . . .

# data[].attributes.body
oiå