# data[].attributes.body
El propòsit del text és programàtic, ja que llegint aquest poema podem veure la intenció que té l'autor, vol explicar la visió que té del món, en aquest cas tant el món antic com el nou.

# data[].attributes.body
Podem trobar un Oxímodon en vers 14, la paraula nou i la paraula vell són dos sentits oposats.

# data[].attributes.body
En l’estructura d’aquest poema l'únic que podem trobar és pral·lelisme ja que al llarg del poema podem veure com es repeteixen les paraules que porten una “LL” en elles. En la quart vers de la primera estrofa podem veure les paraules “cellut” i “batalles”

# data[].attributes.body
Podem trobar una al·literació en el vers 9, hi ha una repetició de la "LL" al llarg d'aquest:
"I enfilar colls, seguir per valls ombroses"

# data[].attributes.body
Per acabar, els dos tercets fan una ullada als canvis de la modernitat respecte a la pintura fent referència a la pintura del passat i a la pintura de l'actualitat. I acaba el sonet amb la frase "m'exalta el nou i m'enamora el vell", frase que descriu a la perfecció l'essència de l'avantguardisme català i que engloba el sentit del sonet en qüestió.

# data[].attributes.body
En la segona ens parla del món nou i en ell es fa referència a la modernitat a través d'elements associats a un cotxe.

# data[].attributes.body
Al primer quartet s'expressa el plaer del jo poètic a l'hora d'enfocar la mirada temps enrere, al món passat (tradició).

# data[].attributes.body
El poema Em plau d’atzar, d’errar per les muralles pertany al llibre de sonets Sol, i de dol. Aquest llibre de sonets va ser escrit per Josep Viçenç Foix.

# data[].attributes.body
Em plau, d’atzar, d’errar per les muralles
Del temps antic i, a l’acost de la fosca,
Sota un llorer i al peu de la font tosca,
De remembrar, cellut, setge i batalles.

De matí em plau, amb fèrries tenalles
I claus de tub, cercar la peça llosca
A l’embragat, o al coixinet que embosca
L’eix, i engegar per l’asfalt sense falles.

I enfilar colls, seguir per valls ombroses,
Vèncer, rabent, els guals. Oh món novell!
Em plau, també, l’ombra suau d’un tell,

L’antic museu, les madones borroses,
I el pintar extrem d’avui! Càndid rampell:
M’exalta el nou i m’enamora el vell.

# data[].attributes.body
El llenguatge poètic es basa en:
Es tracta d'un poema breu on el seu contingut està concentrat en pocs versos, com que és un poema on el contingut està bastant detallat t'ajuda a poder crear-te una imatge del que esta parlant fàcilment. Per últim l'autor utilitza diferents recursos espressius on s'expliquen a continuació.

# data[].attributes.body
Es tracta d'un sonet, és a dir, un tipus de composició clàssica i tradicional de l'edat mitjana. És un sonet perquè consta de dos quartets i dos tercets amb la rima variada.

# data[].attributes.body
Aquest poema està composat en forma de sonet, per tant la rima del sonet esta dividia en quatre estrofes on les rimes són: ABBA ABBA CDD CDD, aquesta te una estructura de rima consonant i femenina i de rima creuada.

# data[].attributes.body
Ens trobem en un poema on els versos són decasíl·labs, i per tant d’art major, en ell hi predominant el versos femenins.

# data[].attributes.body
Es tracta d'un poema de tipologia descriptiva ja que l'autor ens descriu com veu el món antic i el món nou i els relaciona amb diferents coses com per exemple a la calma, l'ombra, ...

# data[].attributes.body
El poema tracta del món antic i del món nou (actual en el seu temps) sense comparar-los però a la vegada al·legant els dos.

# data[].attributes.body
Al llarg d'aquest poema podem veure que el to que reflecteix aquest poeta és greu, ja que expressa una reflexió del passat i parla d’ell, alhora també podríem dir que té un to malenconiós, ja que també expressa nostàlgia del món antic i explica records que té d'aquell temps.

# data[].attributes.body
El tema principal del poema és el sentit de l'existència, durant el llarg del poema podem veure que parla de dos mons (el vell i el nou) i comenta diferents vivències que ha tingut en ells i el que li fan sentir cada un d'ells.

# data[].attributes.body
Persona que el llegeix, en aquest cas jo (Aina). Visc en l'any 2019, per tant actualment estem en l'edat contemporània. És una època on hi ha diferents pensaments sobre el que passa en l'actualitat i amb molta varietat de coneixements. La visió que tinc del món és bona, penso que estem vivint en una època amb molts recursos i bastanta llibertat.

# data[].attributes.body
J.V Foix; fou un poeta, periodista i assagista català, un dels més destacats de les avantguardes literàries catalanes. Va néixer el 28 de gener de 1893 a l'antic poble de Sarrià, població que avui en dia és un barri de Barcelona. Aquest autor va pertànyer al moviment literari del Surrealisme