# data[].attributes.headline
8. 16/11: El petit Blau i el Petit Groc + Experimentació línia

# data[].attributes.subject
8. 16/11: El petit Blau i el Petit Groc + Experimentació línia

# data[].attributes.body
Un cop realitzada la lectura del llibre El petit Blau i el petit Groc m'agradaria fer, per una banda, una anàlisi global sobre els aspectes visual que formen el contingut d'aquest llibre i, per altra banda, una reflexió personal sobre el missatge que transmet i com ho posaria en pràctica a l'aula amb els infants.

En primer lloc, quant a l'anàlisi global, un dels elements que cal destacar és el format visual que utilitza per transmetre la informació. En aquest cas, és simple i artístic, ja que en totes les pàgines hi ha il·lustracions gràfiques acompanyades d'una breu oració.

Amb relació a la tècnica i la utilització de colors, cal dir com apareix un barreja entre colors primaris i secundaris, com és la formació del color verd o el groc. En canvi, pel que fa a la tècnica dels dibuixos, són formes rodones creades a partir de diferents maneres en funció de la informació que es pretén transmetre, és a dir no presenten un caràcter lineal.

Tanmateix, quant als personatges principals de la història són dos colors, el blau i el groc, d'aquesta manera podem facilitar la comprensió pels infants, ja que esdevenen colors coneguts i poden establir connexions amb la realitat. A partir d'aquí, és construeix una percepció visual coherent pels més petits.

En segon lloc, com a reflexió personal cal analitzar el missatge subliminar del llibre. L'autor utilitza la relació efectiva entre els dos colors per comunicar la importància de valorar i estimar-nos a un mateix. També posa èmfasi al fet de créixer i voler descobrir el que ens envolta, ja que el color blau decideix buscar al color groc fins al punt de què es converteixen en color verd.

Aquest últim aspecte relaciona dos missatges, per una banda, la diversitat i generositat per compartir coneixements entre les persones, i, per altra banda, fa referència als estereotips socials influenciats per les tradicions familiars. Per exemple, les famílies dels colors són totes del mateix color que els protagonistes, quan apareixen de color verd els jutgen per ser diferents.

Els infants han de comprendre els valors del respecte i solidaritat com a elements essencials de la nostra societat, quan les famílies s'abracen entre elles i comprenen que existeix la diversitat de colors, aprenen a valorar-se.

En tercer lloc, com a educadora, treballaria aquest conte a partir de la lectura del conte i una activitat artística posterior. titulada El mural dels colors i les emocions. A partir d'una assemblea general, presentaria els colors que coneguin els infants i els hi faria reflexionar sobre quines emocions poden relacionar amb aquests.

D'aquesta manera associaria un color/emoció a cada infant perquè el projectes en el mural a través d'un dibuix lliure amb aquell color. L'objectiu és que a partir de la coneixença de les emocions i el nom dels colors treballin valors com el respecte o la diversitat dins l'aula.

# data[].attributes.headline
 "La línia" Tria un objecte i dibuixa'l 6 vegades

# data[].attributes.subject
 "La línia" Tria un objecte i dibuixa'l 6 vegades

# data[].attributes.body
L'objecte seleccionat per dur a terme aquesta activitat ha estat un peluix que tinc a la meva habitació. Mitjançant la visualització del vídeo de la "La línia" he seleccionat sis tècniques que m'han cridat l'atenció per dibuixar aquest objecte.
A continuació he projectat les sis imatges amb una reflexió personal de cada tècnica.

# data[].attributes.body
La primera tècnica ha estat reproduir una línia contínua sense aixecar la mà del full. Personalment, és el mètode que més m'ha agradat, ja que ha estat una tasca més complexa que les posteriors. Per obtenir la continuïtat de la línia fins al final del dibuix, cal prestar atenció al traçat que duem a terme.

Tanmateix, el moviment i la pressió de la línia ha estat una acció fluida i constant, pel fet que en certs moments volia aixecar el retolador per perfeccionar el resultat.

Pel que fa a la qualitat del dibuix no és del tot clara, ja que en comparació a la imatge de l'original hi ha una manca d'elements específics que determinen la profunditat i les dimensions del peluix.

# data[].attributes.body
La realització d'aquest dibuix ha estat una tasca més simple, ja que he optat per seleccionar una línia d'un traç neutral, és a dir, la pressió i la forma de la línia és equilibrada i suau.

Quant al moviment reproduït, és dinàmic i ordenat gràcies a les pauses que he anat realitzant per crear un dibuix el més realista possible. A més a més, el material utilitzat és un llapis de punta fina, per tant, el traç és més suau.

Per últim, quant al resultat visual podem observar l'objecte de manera explícita gràcies a les línies fines que el formen.

# data[].attributes.body
Aquesta tercera tècnica de Picasso, ha estat una experiència gratificant. Les línies reproduïdes estan formades per un moviment continu des de dalt fins a baix, és a dir, únicament aixecava la mà del full per dibuixar un altre element del peluix. Per exemple, la silueta ha sigut la part més fàcil, ja que eren línies llargues, en canvi, amb els ulls tendia a reproduir traços amb més pressió.

El resultat obtingut, un cop més suposa un dibuix definit, no obstant això, la continuïtat de les línies no es precisa com amb la imatge anterior.

# data[].attributes.body
La creació d'aquest dibuix a partir de la tècnica de Klee, ha suposat una tasca innovadora i satisfactòria per mi, ja que desconeixia la seva existència i mai l'havia posat en pràctica.

Quant al traçat, perseguia un mateix patró compost per una línia seguida d'un punt negre.Amb relació a la pressió de cada línia, cal dir que s'utilitzen dues maneres diferents. Per una banda, pel que fa a les línies es poden reproduir a partir d'un traç suau. Per altra banda, quant als punts negres, és necessari augmentar la pressió per oferir profunditat.

D'aquesta manera, el moviment ha estat més repetitiu en tot el dibuix. A més a més, destacar també com el resultat és visual i entenedor.

# data[].attributes.body
Treballar la línia a partir d'aquesta tècnica és una experiència original i distintiva a les altres. Personalment, m'ha recordat a la manera de fer un esbós abans de dibuixar.

Amb relació a la pressió de la línia, cal dir que és imprescindible controlar el moviment constantment. Dibuixar amb un llapis m'ha facilitat la creació del traçat, ja que en ser un element de punta fina la pressió era molt suau.

Per últim, quant a la qualitat del dibuix, cal destacar com no ofereix un resultat òptim i visual, ja que no existeix cap continuïtat entre els traçats.

# data[].attributes.body
Dur a terme aquest dibuix a través de la tècnica de Matisse ha suposat una tasca creativa i visual. En la meva opinió aquesta tècnica ofereix un resultat més vertader que possibilita la representació de la realitat.

Quant a la pressió del traç podem observar com he utilitzat un retolador, ja que l'exemple del vídeo era d'una línia més gruixuda. Fluïdesa, és la paraula que descriu el moviment seleccionat en aquest cas.

D'aquesta manera, el resultat final ofereix una comparativa poc entenedora amb la imatge principal, com podem analitzar el cap del pop no està centrat ni connectat amb els tentacles.

# data[].attributes.attachment_caption
Imatge de Pinterest "Models de grafismes amb 5 anys" de Diego Romero

# data[].attributes.headline
"La línia" Aplicació a l'aula d'infantil

# data[].attributes.subject
"La línia" Aplicació a l'aula d'infantil

# data[].attributes.body
Per posar en pràctica aquesta tècnica de l'educació visual i plàstica he seleccionat aquest exemple d'activitat. La línia és una activitat que esdevé un dels primers traços que dur a terme l'infant, per aquest motiu crec que és primordial introduir-ho des d'una perspectiva artística.

Aquesta activitat està adequada per nens i nenes de cinc anys, ja que requereix el domini de la motricitat fina. Com podem veure, el punt és un altre element que apareix en aquesta activitat, el qual també cal exercitar des d'edats primerenques.

L'objectiu és que els nens i nenes aprenguin a distingir els tipus de línies o formes que poden realitzar amb un retolador, llapis, bolígraf, entre d'altres. Posteriorment, poden descobrir quin ha estat el traç que més els hi ha cridat l'atenció, o pel contrari detectar quin l'hi presenta més dificultats.

# data[].attributes.headline
9. 23/11 Arno Stern i el dibuix infantil

# data[].attributes.subject
9. 23/11 Arno Stern i el dibuix infantil

# data[].attributes.body
Arno Stern esdevé un pedagog francès a partir de la seva experiència amb infants refugiats just després de la Segona Guerra Mundial.

El seu aprenentatge i investigació amb el dibuix comença amb la cura d'aquests nens i nenes orfes, oferint lallibertat d'expressar-se a través del dibuix.

Aquest fet el condueix a crear el seu propi taller a la ciutat de París, nomenat "Closlieu" conegut com un espai protegit, on totes les persones són benvingudes independentment de la seva procedència, creença, educació, etc.

Esdevé un espai artístic, on tothom és lliure d'expressar els seus sentiments de manera espontània a partir del dibuix, sense cap norma establerta.

Per aquest motiu, anys més tard va decidir descobrir l'art del dibuix infantil en poblacions indígenes d'arreu del món, fins que estableix una connexió universal entre tots els dibuixos que reprodueixen els infants. Aquesta investigació ofereix el resultat d'un codi de signes que comparteixen els nens i nenes en les seves creacions.

A partir d'aquí, Stern decideix generar la teoria de la Formulació. Compresa com aquelles experiències que guarda l'infant a la seva memòria orgànica i es recuperen a partir del dibuix lliure.

A més a més, l'autor reconeix com els infants tenen la necessitat d'expressar les seves inquietuds a través del dibuix i la figura adulta interromp aquest procés íntim. Expressa com l'adult mostra un fals interès pels dibuixos, fent preguntes als infants sobre el significat de les seves obres.

D'aquesta manera, un dels objectius que promou amb la Formulació és eliminar el judici de la figura adulta i la creença de ser superior a l'infant.El vertader significat d'aquest procés és que el nen o nena pugui representar el seu propi món i li ofereixi el seu significat.

Suposa un joc individual que experimenta la persona al llarg de la seva vida per poder ser més feliç del que ja ho és amb les vivències que ha viscut els darrers anys.

Tanmateix, Stern afirma que aquest aprenentatge suposa un espai sense obstacles amb un camí fàcil, perquè els infants, joves i adults puguin gaudir d'aquest procés.

A més a més, exposa que totes les persones haurien de gaudir d'aquest procés durant un període de temps llarg. En conclusió, ell descriu la Formulació, com un regal per a les persones.

# data[].attributes.headline
Reflexió personal sobre "El punt" i la teoria de la Formulació de Stern. Aplicació a l'aula d'infantil 

# data[].attributes.subject
Reflexió personal sobre "El punt" i la teoria de la Formulació de Stern. Aplicació a l'aula d'infantil 

# data[].attributes.body
Un cop exposats els aspectes destacables de la teoria de la Formulació és important reflexionar sobre aquests coneixements i els que ens ofereix el vídeo de l'àlbum il·lustrat "El punt" de P. Reynolds, per valorar l'aplicació dins l'aula infantil.

En primer lloc, fent referència al missatge que transmet "El punt" cal reflexionar sobre el paper de la mestra en l'educació artística. La figura adulta ha de proporcionar unes oportunitats molt àmplies perquè l'infant aprengui a descobrir els seus interessos a través del dibuix, en aquest cas, la repetició del punt. Cal oferir un espai lliure on l'infant sigui capaç d'expressar els seus sentiments.

El mateix succeeix amb la investigació de la teoria de la formulació. És rellevant guiar a l'infant cap a un procés artístic lliure i espontani, on el dibuix sigui un element universal i personal perquè l'infant regeneri els seus desitjos de manera visual.

Com a educadora, per posar en pràctica aquest contingut optaria per practicar l'art des d'un espai obert, oferiria una àmplia possibilitat de recursos per pintar i utilitzaria el mètode d'exploració, perquè fossin els infants els que descobrissin el seu vertader interès per l'educació artística.

# data[].attributes.headline
11.  07/11 Dibuixem amb empremtes dactilars 

# data[].attributes.subject
11.  07/11 Dibuixem amb empremtes dactilars 

# data[].attributes.body
Un cop finalitzada la recerca d'informació i la lectura dels llibres mencionats a l'aula virtual, cal posar en pràctica els continguts treballats sobre els dibuixos amb empremtes dactilars.

Personalment, m'he decantat per realitzar un exercici amb empremtes a partir d'un dibuix pensat prèviament. L'aprenentatge seleccionat és l'educació emocional a través de l'autoconeixement de les pròpies emocions.

Com a futura educadora crec que és un coneixement fonamental que cal desenvolupar des d'edats primerenques amb l'objectiu que els infants adquireixin habilitats emocionals per superar tots aquells reptes que els proporcioni la vida.

Tal com podem observar, el dibuix que he dut a terme és un arbre de les emocions, compost per cinc grups d'empremtes que simbolitzen cinc emocions diferents. Tanmateix, el tronc de l'arbre representa el camí que ha de dur a terme l'infant per arribar a conèixer les seves emocions. En aquest cas, he seleccionat cinc emocions que poden experimentar els nens i nenes durant la primera etapa d'educació infantil.

En primer lloc, pel que fa al color vermell podem analitzar com representa la ràbia. Un sentiment que pot expressar-se a partir del rebuig o la ira. És una emoció prou coneguda durant els primers anys de vida, ja en certes situacions desconeixen el motiu pel qual apareix.En segon lloc, l'alegria coneguda com una vivència agradable provinent del plaer o el gaudi d'una acció.

En tercer lloc, l'amor, emoció que coneixen els infants a través del vincle afectiu que estableixen amb la seva família/entorn social, durant els primers anys de vida. Aquesta emoció experimenta una evolució en el temps, ja que a mesura que l'infant es fa gran, decideixi atribuir aquest sentiment a les persones que ell considera.

En quart lloc, la tranquil·litat, compresa com una acció que té lloc en un espai calmat on l'infant se sent segur i relaxat. En la meva opinió, és una de les emocions que cal treballar més durant aquesta etapa.

Per últim, la tristesa esdevé un sentiment que s'origina a partir d'una experiència desagradable o adversa. Aquest tipus d'emoció està condicionada per diversos factors que formen part de la vida de l'infant, per exemple, la situació sociocultural que disposa a la seva llar o trets genètics de la seva personalitat.

Com a conclusió final d'aquesta activitat, m'agradaria remarcar la importància d'oferir activitats creatives que facilitin el coneixement als infants. En aquest cas, dur a terme l'arbre a través de la tècnica de l'empremta dactilar, ha sigut una experiència gratificant per elaborar un dibuix amb un significat transversal.

Un altre aspecte destacable és la creació del color rosa i verd a partir de la barreja de dos colors. Aquest tipus d'activitats poden ser útils, perquè els nens i nenes puguin aprendre tècniques artístiques i gaudeixen de l'art.

A més a més, personalment feia molt de temps que no pintava amb les meves empremtes dactilars, així que he connectat experiències de la meva infància, com per exemple activitats que realitzava a l'escola.

Tanmateix, aquesta activitat m'ha sigut útil per conèixer l'ús del cos com una eina artística per expressar les emocions. És cert que les cinc emocions de l'arbre, estan relacionades de manera indirecta amb fets que m'han succeït aquests últims dies.

# data[].attributes.headline
Aplicació a l'aula d'infantil actvitat d'empremtes dactilars

# data[].attributes.subject
Aplicació a l'aula d'infantil actvitat d'empremtes dactilars

# data[].attributes.body
Com a futura educadora aquest tipus de pràctica relacionada amb l'empremta dactilar, considero que és una proposta didàctica original i motivadora pels nens i nenes.

Per aquest motiu, l'aplicació a l'aula d'aquest apartat, consistiria a dur a terme un arbre de les emocions individual.
Cada infant identifica un llistat d'emocions que ha pogut experimentar durant els últims dies i les projecta en el seu arbre a partir de l'empremta dels dits.

En un inici, la metodologia seleccionada seria dirigida, ja que l'educadora ha d'exposar el funcionament de l'activitat. Per facilitar la comprensió del significat simbòlic de l'arbre, es podria dur a terme una reflexió grupal sobre les principals emocions que coneguin els infants.

A partir d'aquí, la metodologia adopta un caràcter més lliure i vivencial, perquè els infants són els encarregats d'escollir les emocions que volen representar.

# data[].attributes.headline
12.  14/11 Il·lustració scientífica - herbarium mundet

# data[].attributes.subject
12.  14/11 Il·lustració scientífica - herbarium mundet

# data[].attributes.body
Per dur a terme aquesta activitat amb avaluació única, he construït el meu llibre botànic il·lustrat a partir d'una planta de casa meva. Aquesta s'anomena Euphorbia pulcherrima, coneguda com la flor de pasqua o de Nadal.

El motiu principal pel qual he triat aquesta planta és perquè representa una tradició familiar que duem a terme per Nadal.

La imatge que he adjuntat en aquest apartat, és el dibuix que representaré a partir de la tècnica de la pintura al temple o també coneguda com la tempera, ja que és una pintura que disposo al meu abast i ja l'he utilitzat anteriorment.

# data[].attributes.headline
Qüestions sobre la il·luestració científica

# data[].attributes.subject
Qüestions sobre la il·luestració científica

# data[].attributes.body
Què és la il·lustració scientífica?

La il·lustració científica s'entén com una aproximació visual a un contingut científic, a través d'una visió clara i objectiva. A més a més, s'encarrega de sintetitzar una informació concreta per un públic determinat. Per dur a terme una il·lustració científica cal partir d'una base de criteris estètics per convertir un coneixement científic a l'art.

Amb altres paraules la finalitat principal de la il·lustració científica és sintetitzar una informació contundent i visual a una imatge que resumeixi la informació científica de manera idealitzada i comunicadora.

Quantes funcions té el dibuix?

-En primer lloc, la funció estètica coneguda com aquella que s'encarrega d'oferir un format visual adequat al receptor del producte.
-En segon lloc, la funció descriptiva, quan una imatge presenta un ampli ventall de detalls per descriure l'objecte, persona o esdeveniment que hi ha representat.
-En tercer lloc, la funció artística relacionada amb la funció expressiva i estètica. A partir de la imatge podem detectar unes emocions o vivències que descriuen la representació artística.

Quines funcions té la observació de la naturalesa?

Educar d'acord amb uns valors que vetllen per la cura del medi ambient i la coneixença de la natura que ens envolta, són una sèrie d'avantatges que pot obtenir l'infant si treballa continguts relacionats amb la naturalesa.

La funció de percebre la naturalesa com una font de coneixement, és principalment aprendre el funcionament o l'estructura del nostre planeta a partir d'un aprenentatge autònom, basat en l'observació i l'exploració de l'entorn.

# data[].attributes.headline
Dibuix general de la planta en blanc i negre amb un detall en color/Dibuix general de la planta en color amb un detall en negre

# data[].attributes.subject
Dibuix general de la planta en blanc i negre amb un detall en color/Dibuix general de la planta en color amb un detall en negre

# data[].attributes.body
Per una banda, al costat esquerre trobem el dibuix en blanc i negre. Dur a terme aquesta representació a través d'aquesta tècnica ha estat una tasca difícil, ja que el pinzell triat no és prou fi, i, per tant, m'ha suposat certs inconvenients a l'hora de dibuixar els detalls de les fulles, la tija, la terra de la maceta o inclús les flors petites que hi ha dins la flor vermella.

A més a més, un aprenentatge artístic que puc extreure és com el primer dibuix està construït a partir de línies, és a dir, no té profunditat. En conseqüència, la distinció entre les fulles i els pètals vermells de la flor, no és prou clara.

Pel que fa a l'element a destacar, he seleccionat un dels pètals més visuals que he captat amb la imatge. Quan estava pintant les fulles de la planta, la meva atenció es concentrava amb la intensitat del color vermell dels pètals, doncs, durant el transcurs de l'activitat volia arribar al moment de dibuixar aquella part de la planta. Finalment, el color groc m'ha ajudat a obtenir un contrast entre el color negre de la silueta i el blanc del fons per ressaltar el detall de l'element.

Per altra banda, respecte al dibuix de la dreta remarcar diversos aspectes que m'han cridat l'atenció al llarg de la representació.

Primerament, el fet de pintar amb diferents colors permet visualitzar i distingir totes les parts de la planta. Per exemple, quant a les fulles verdes, podem observar com queden a un segon pla en comparació al color vermell dels pètals, ja que són d'un color més càlid.

Seguint la mateixa línia, dur a terme els pètals ha estat la meva part preferida de la tasca en ambos dibuixos. Personalment, crec que m'ha cridat l'atenció pel fet que el vermell és el meu color preferit i, per tant, intervé un factor sensorial molt important com és la vista, el qual influeix a l'hora de fixar l'atenció en un punt.

Cal afegir com el detall que he destacat en aquesta segona representació ha estat la tija de la planta, ja que ha sigut la part més complexa de dibuixar. Tal com podem veure a la imatge, és un element poc visual a causa de la resta de fulles que impossibiliten la visualització d'aquest element de la planta.

No obstant això, en aquest segon dibuix tampoc s'aprecien els detalls de les fulles a causa de l'ús d'un pinzell fi. Com a reflexió personal, un aprenentatge que puc extreure per a futures creacions artístiques, és treballar amb el material adient en funció de l'objectiu que es pretén assolir.

# data[].attributes.body
Nom científic: Euphorbia pulcherrima

Altres noms sinònims: flor de pasqua, estrella de Nadal

Etimologia: procedència del llatí "pulcher" significa la més bella

Família: Euphorbiáceas

Origen: Mèxic i Amèrica Central. Va arribar l'any 1834 a Europa, no obstant això, el seu cultiu no es va generar fins a finals del segle XIX.

Floració: té una aparença vistosa, acompanyada d'unes fulles colorides vermelles que formen la flor. Tanmateix, avui en dia existeixen moltes variants modificades.

Fullatge: En referència al seu origen es considera fulla perenne. Dins la nostra latitud actua com a caduca. La forma de les fulles és ondulada i curvilínia. Pel que fa al color és verd, però pot presentar alguna tonalitat vermella com la de les flors.

Rusticitat: 10 °C es considera una planta que ha de viure en un espai fred i interior per sota d'aquesta temperatura.

Rec i cura: requereix un rec equilibrat, sense cap excés d'aigua. Quant a la cura és ideal deixar la planta en un espai clar sense excés de rajos solars.

# data[].attributes.body
Per posar en pràctica coneixements relacionats amb la natura i la vegetació dins l'aula d'infantil, proporcionaria un projecte relacionat amb un tema d'aquest àmbit.

Com per exemple, es podria treballar a partir d'una visita guiada per l'educadora sobre els arbres que trobem al pati de l'escola. D'aquesta manera, els infants descobreixen les característiques de l'entorn natural, exploren lliurement per un espai desconegut i coneixen el nom dels arbres.

Fent referència al contingut de l'assignatura, per atribuir un caràcter artístic i crear activitats més creatives, optaria per dur a terme un dibuix individual d'aquell arbre que més els hi hagi cridat l'atenció.

A més a més, una altra idea per dur a terme amb els infants seria observar l'evolució i el creixement d'un arbre o planta durant tot el curs. L'objectiu és que els nens i nenes analitzin les diferents etapes que experimenta una planta, en funció de les condicions atmosfèriques característiques de cada estació de l'any.

# data[].attributes.headline
13. 21/11 Recerca personal sobre la teoria del dibuix infantil de Rhoda Kellogg

# data[].attributes.subject
13. 21/11 Recerca personal sobre la teoria del dibuix infantil de Rhoda Kellogg

# data[].attributes.body
Segons Rhoda Kellogg el dibuix infantil està compost per una evolució gràfica on cada persona experimenta una educació artística, basada en activitat, pintures, dibuixos que possibilita l'augment d'un nou aprenentatge artístic més complex que l'anterior.

Fa referència a la teoria de Gestalt com una assimilació per dur a terme l'ésser humà quan realitza un dibuix i l'ha d'organitzar en el seu entorn per atribuir un significat.

Segons Kellog, els gargots infantils esdevenen el primer dibuix infantil que reprodueix un infant. D'aquesta manera, els infants perceben uns estímuls que els impulsen a dur a terme aquest tipus de dibuixos.

M'agradaria destacar la frase següent: "El niño que percibe la circularidad en su propio garabato y que repite su percepción en un diagrama oval, hace una abstracción, aunque no haya conceptualizado el proceso. La abstracción forma parte del proceso mismo" (Kellogg, 73)

En referència a aquesta frase anterior, podem evidenciar com l'infant expressa els elements que percep en el seu entorn de manera ovalada, ja que suposa un primer nivell de representació. No obstant això, a mesura que repeteix aquestes conductes va construint la seva representació mental a partir d'uns dibuixos més elaborats.

L'autor nomena com a vegades l'infant pot reproduir un diagrama amb relació a l'altra formant una combinació. Aquest tipus de dibuix, ofereix informació sobre la distància que es troba. Quan afegeix dos o tres es converteix en un agregat.

A partir d'aquí, Kellog presenta la teoria de les figures humanes, com una combinació entre els gargots i els diagrames, formant la persona humana a partir de la unió de les parts de la cara amb les parts del cos.

Un altre aspecte que afirma l'autor és com els dibuixos infantils de persones provenen de composicions estàtiques derivades de treballs precedents. El següent avenç és el dibuix de la figura humana sense cames, i amb els braços al cap. Sovint esdevé resultat d'un dibuix inacabat, però hi ha vegades que les cames s'eliminen.

Seguint la mateixa línia, cal destacar també la representació dels dos sexes en els dibuixos infantils. Aquestes distincions es poden visualitzar a partir d'elements que projecti l'infant i que, per tant, provenen del seu entorn. Per exemple, en el cas de les dones, els hi dibuixen cabell llarg, i als homes curts.

Cada infant decideix plasmar la seva representació de manera bàsica i convencional respecta els estereotips socials. A més a més, un aspecte curiós és com sovint, determinen l'anatomia del cos, a través dels pits o fal·lus.

L'autor remarca com l'infant no mostra interès per representar i conèixer l'anatomia de l'ésser humà, per tant, no apareix el que es concep com el "realisme". En canvi, afirma com hi ha altres països on l'infant pot començar a representar el sexe d'una persona en un dibuix des d'edats més primerenques que no pas els estudis que ha realitzat en la nostra localitat.

Tanmateix, un altre aspecte que cal destacar sobre l'evolució del dibuix infantil és la creació de la figura humana amb pals. Es concep als cinc anys a partir de la repetició de la figura adulta o altres iguals que ja la tenen interioritzada. Seguidament, a l'etapa dels cinc-set anys l'infant aprèn a utilitzar colors en els seus dibuixos figurant un treball lliure que s'anomena període crític.

Com a conclusió, podem afirmar un aspecte que remarca l'autor respecte al procés d'adquisició del dibuix de cada infant. Esdevé un període individualitzat, sense cap pauta establerta, és a dir, cada infant experimenta i aprèn el dibuix d'una manera diferent. Per poder estudiar els fets esmentats anteriorment per Kellogg, anomena la necessitat de valorar els dibuixos infantils durant tres anys.

# data[].attributes.body
Personalment, un cop finalitzada la segona part d'aquest portafoli crec convenient aportar unes valoracions personals relacionades amb els aprenentatges adquirits.

En primer lloc, pel que fa als temes exposats en aquesta part del treball, cal dir que m'han cridat l'atenció per la vessant artística i pràctica que contenen. A més a més, he conegut diversos recursos didàctics com els llibres interactius del punt que m'han fet reflexionar sobre les metodologies que puc aplicar en un futur com a mestra.

En segon lloc, quant a la part pràctica, destacar l'activitat de les empremtes. Personalment, tot el que sigui pintar, dibuixar o crear una representació relacionada amb l'art o la plàstica, és un concepte que encaixa a la perfecció amb els meus interessos. D'aquesta manera, puc afirmar com ha estat una experiència satisfactòria i enriquidora a l'hora de millorar les tècniques artístiques.

En tercer lloc, pel que fa a les diferents lectures aportades al portafoli, m'agradaria destacar la de l'Arno Stern. La seva concepció lliberal per estimular la destresa artística de l'infant, és un acte altruista i vocacional admirable.

Com a futura educadora considero que és primordial formar-se d'acord amb diferents percepcions educatives per descobrir i crear quina és la metodologia que s'adequa millor als meus interessos.