# data[].attributes.attachment_link.readable_text
למרות כינויו העממי, "הדג המנקה" ינקה את הזכוכית בעיקר כשהוא צעיר, ובמהרה יהפוך לדג גדול שמתאים רק לאקווריומים מרווחים

אז... מה זה דג מנקה פלקוסטומוס - Plecostomus?

מדובר בדג ממשפחת הלוריקריים - Loricariidae , משפחת השפמנונים הגדולה ביותר, שכוללת 92 סוגים ויותר מ680 מינים. משמעות שמם היא שיריון לוחות, ולרוב המינים במשפחה זו לוחות גרמיים המכסים את רוב גופם. תכונה נוספת המאפיינת את המינים במשפחה זו היא פה דמוי כרית יניקה המותאם לגירוד מזון ממצע קשיח. דגים ממשפחה זו נקראים לעיתים פלקואים, על שם הדג הנפוץ ביותר ממשפחה זו באקווריומים - הפלקוסטומוס.

דג זה שייך לסוג היפוסטומוס - Hypostomus, שמשמעו פה תחתון. סוג זה כולל מגוון פלקואים בגדלים וצבעים שונים, אך רק אחד מהם, הפלקוסטומוס, מופיע בתדירות באקווריום הביתי.

הפלקוסטומוס, אשר ידוע גם בכינויו העממי "דג מנקה", זכה לתדמית של דג חיוני באקווריום הביתי בזכות נטייתם של דגים צעירים מסוג זה לאכול אצות אשר גדלו על זכוכית האקווריום. למרות כינויו ותדמיתו, ככל שדג זה יתבגר הוא יסתמך פחות על האצות על זכוכית האקווריום ויותר על המזון שמקבלים שאר הדיירים, וגודלו הסופי הופך אותו למתאים רק לאקווריומים גדולים במיוחד. דג זה יכול ללמד את כולנו איך מנקים אקווריום ביסודיות...

בטבע הפלקוסטומוס מצוי בנהרות ונחלים בחוף הצפוני של דרום אמריקה, וכיום קיימות אוכלוסיות פרא באסיה ודרום ארה"ב. בטבע הוא ניזון בעיקר מסרטנים ואצות. מדובר בדג שקט ורגוע אשר לרוב לא יפגע בדיירים אחרים באקווריום למעט בני מינו, אותם יראה כמתחרים ככל שיתבגר, לכן מומלץ לגדל רק אחד באקווריום.

קיימים מספר זנים דומים אשר מופצים תחת השם פלקוסטומוס כגון: פלקו טרינידד (Hypostomus punctatus), פלקו מפרש אורינוקו (Pterygoplichthys pardalis) ופלקו מפרש אמזוני (Pterygoplichthys multiradiatus). קשה להבדיל בין המינים כאשר הם צעירים, אך כולם דורשים טיפול דומה ומפגינים התנהגות דומה באקווריום.

איך מטפלים בדג מנקה פלקוסטומוס?

שפמנון זה לא רגיש במיוחד לתנאי המים אך למרות זאת עדיף להכניסו כשהאקווריום מבוסס.

כאשר מגדלים שפמנון זה באקווריום הולם עם תנאי מים נאותים לרוב לא יהיו בעיות מיוחדות בגידולו.

גזעים ומערות יעזרו לו להתאקלם מהר יותר לאקווריום.

עם מי ניתן לשלב את הפלקוסטומוס?

ניתן לשלב עם דגים קטנים ושקטים, וניתן לשלב עם דגים תוקפניים בגודל דומה.

ניתן לשלב עם שפמנונים אחרים כל עוד לא שייכים לאותה משפחה.

לרוב לא יפגע בשרימפסים וחסרי חוליות אחרים אך יכול לאכול צמחים.

# data[].attributes.attachment_link.title
דג מנקה פלקוסטומוס - Plecostomus | נטפיש

# data[].attributes.attachment_link.description
למרות כינויו העממי, "הדג המנקה" ינקה את הזכוכית בעיקר כשהוא צעיר, ובמהרה יהפוך לדג גדול שמתאים רק לאקווריומים מרווחים מדובר בדג ממשפחת הלוריקריים - Loricariidae , משפחת השפמנונים הגדולה ביותר, שכוללת 92 סוגים ויותר מ680 מינים. משמעות שמם היא שיריון לוחות, ולרוב המינים במשפחה זו לוחות גרמיים המכסים את רוב גופם.

# data[].attributes.body
היי עם את\ה רוצה ללמוד איך לנגן באורגן תיסתקלו מה מעניין אותכם ותאסו. תתפיסו או אפילו תיסתקלו

# data[].attributes.headline
מקומות מיוחדים בארץ<

# data[].attributes.body
מקומות מיוחדים בארץ

יצורים פרה היסטוריים

מיינקראפט

דגים

איך עושים משחקים?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
iStock Face Of Sting Ray Underwater Stock Photo - Download Image Now

Download this Face Of Sting Ray Underwater photo now. And search more of iStock's library of royalty-free stock images that features Fish photos available for quick and easy download.Product #:gm175424046 $ 12.00 iStock In stock

Fish, Atlantic Ocean, Ray - Fish, Reef, Stingray

Face of sting ray underwater Face of sting ray underwater Fish Stock Photo

Description

Face of sting ray underwater

Browse related categories

What's a royalty-free license?

Royalty-free licenses let you pay once to use copyrighted images and video clips in personal and commercial projects on an ongoing basis without requiring additional payments each time you use that content. It's a win-win, and it's why everything on iStock is only available royalty-free - including all Fish images and footage.

What kinds of royalty-free files are available on iStock?

Royalty-free licenses are the best option for anyone who needs to use stock images commercially, which is why every file on iStock - whether it's a photo, illustration or video clip - is only available royalty-free.

How can you use royalty-free images and video clips?

From social media ads to billboards, PowerPoint presentations to feature films, you're free to modify, resize and customize every asset on iStock - including all Fish images and footage - to fit your projects. With the exception of "Editorial use only" photos (which can only be used in editorial projects and can't be modified), the possibilities are limitless.

# data[].attributes.attachment_link.description
iStock Face Of Sting Ray Underwater Stock Photo - Download Image Now Download this Face Of Sting Ray Underwater photo now. And search more of iStock's library of royalty-free stock images that features Fish photos available for quick and easy download.Product #:gm175424046 $ 12.00 iStock In stock Fish, Atlantic Ocean, Ray - Fish, Reef, Stingray Face of sting ray underwater Browse related categories What's a royalty-free license?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
iStock Mekong River Giant Freshwater Stingray Stock Photo - Download Image Now

Download this Mekong River Giant Freshwater Stingray photo now. And search more of iStock's library of royalty-free stock images that features Freshwater photos available for quick and easy download.Product #:gm908480804 $ 12.00 iStock In stock

Aquarium, Singapore, Freshwater, Stingray, Giant - Fictional Character

Mekong river giant freshwater stingray Mekong river giant freshwater stingray gliding through sandy water, selective focus. Freshwater Stock Photo

Description

Mekong river giant freshwater stingray gliding through sandy water, selective focus.

Browse top photo categories

Frequently asked questions

What's a royalty-free license?

Royalty-free licenses let you pay once to use copyrighted images and video clips in personal and commercial projects on an ongoing basis without requiring additional payments each time you use that content. It's a win-win, and it's why everything on iStock is only available royalty-free - including all Freshwater images and footage.

What kinds of royalty-free files are available on iStock?

Royalty-free licenses are the best option for anyone who needs to use stock images commercially, which is why every file on iStock - whether it's a photo, illustration or video clip - is only available royalty-free.

How can you use royalty-free images and video clips?

From social media ads to billboards, PowerPoint presentations to feature films, you're free to modify, resize and customize every asset on iStock - including all Freshwater images and footage - to fit your projects. With the exception of "Editorial use only" photos (which can only be used in editorial projects and can't be modified), the possibilities are limitless.

Learn more about royalty-free images

# data[].attributes.attachment_link.title
Mekong river giant freshwater stingray gliding through sandy water,...

# data[].attributes.attachment_link.description
iStock Mekong River Giant Freshwater Stingray Stock Photo - Download Image Now Download this Mekong River Giant Freshwater Stingray photo now. And search more of iStock's library of royalty-free stock images that features Freshwater photos available for quick and easy download.Product #:gm908480804 $ 12.00 iStock In stock Aquarium, Singapore, Freshwater, Stingray, Giant - Fictional Character Mekong river giant freshwater stingray gliding through sandy water, selective focus.

# data[].attributes.attachment_link.title
זוחלים - הבית לאוהבי זוחלים * פטנט Petnet

# data[].attributes.attachment_link.description
בערוץ זוחלים של Petnet (פטנט) תמצאו מידע מקיף לגידול זוחלים וחיות אקזוטיות כמו איגואנה, נחשים, לטאות וצבים: מדריכי אילוף וגידול, הסברים על רכישת זוחלים, אינדקס בעלי מקצוע ועוד

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Xenoceratops פירוש-קרני פנים זרות .דינוזאור זה בעל קרניים ממשפחת הסרטופסים התגלה באלברטה ,קנדה. זוהה ממאובנים שנאספו במקור בשנת 1958 ,מייצג את הדינוזאור המקורנן העתיק ביותר שהתגלה עד כה. אורכו כשישה...

# data[].attributes.attachment_link.title
אנציקלופדיית הדינוזאורים | מידע על דינוזאורים ,שמות דינוזאורים,סוגי דינוזאורים וכל מה שצריך לדעת על הדינוזאור

# data[].attributes.attachment_link.description
Xenoceratops פירוש-קרני פנים זרות .דינוזאור זה בעל קרניים ממשפחת הסרטופסים התגלה באלברטה ,קנדה. זוהה ממאובנים שנאספו במקור בשנת 1958 ,מייצג את הדינוזאור המקורנן העתיק ביותר שהתגלה עד כה. אורכו כשישה...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
שלום,
נראה שכבר הכרתם את אאוריקה. בטח כבר גיליתם כאן דברים מדהימים, אולי כבר שאלתם שאלות וקיבלתם תשובות טובות.
נשמח לראות משהו מכם בספר האורחים שלנו: איזו מילה טובה, חוות דעת, עצה חכמה לשיפור או כל מה שיש לכם לספר לנו על אאוריקה, כפי שאתם חווים אותה.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בעלי חיים ימיים

# data[].attributes.attachment_link.title
בעלי חיים ימיים - אנציקלופדיית אאוריקה

# data[].attributes.attachment_link.description
שלום, נראה שכבר הכרתם את אאוריקה. בטח כבר גיליתם כאן דברים מדהימים, אולי כבר שאלתם שאלות וקיבלתם תשובות טובות. נשמח לראות משהו מכם בספר האורחים שלנו: איזו מילה טובה, חוות דעת, עצה חכמה לשיפור או כל מה שיש לכם לספר לנו על אאוריקה, כפי שאתם חווים אותה.

# data[].attributes.attachment_link.description
Find high-quality images, photos, and animated GIFS with Bing Images

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
נחש לאקווריום

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
דגי קרקעית לאקווריום

# data[].attributes.attachment_link.title
בוטיות ודגי קרקעית - טרופידג חווה לגידול דגי נוי

# data[].attributes.attachment_link.description
מבחר ענק של בוטיות ודגי קרקעית בטרופידג - חווה לגידול דגי נוי. גידול יבוא ושיווק דגי נוי מכל רחבי העולם. המכירה בסיטונאות ולפרטיים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
רב סנפיר הוא דג המגודל כיום בחוות אך מגיע במקור מאפריקה. כמו דגים אחרים במשפחה, לרב סנפיר סנגלי היכולת לשרוד מחוץ למים. עם מערכת הנשימה היחודית שלו, רב סנפיר סנגלי מסוגל לבלות תקופות קצרות של זמן מחוץ לאקווריום. גופו מוארך ומזכיר נחש.
גידול באקווריום
גודלו המקסימלי של הרב סנפיר הינו 28 ס"מ. אקווריום מתאים לגידולו יהיה בנפח של 250 ליטר.יש לדאוג למקומות מסתור, לכן דקורציה מתאימה תיהיה אבנים,גזעים ועוד. דג מוסיף מוסיף הרבה עיניין לאקווריום בשל צורתו המעניינת. קיימת גם ווריאציה אלבינו של הרב סנפיר. יש לדאוג לערכי מים טובים.
שותפים מתאימים
שותפים טובים לאקווריום יהיו ציקלידים מאלווים וציקלידים דרום אמריקאים רגועים.יש לדאוג למקומות מסתור עבור הרב סנפיר. הרב סנפיר יטרוף כל דג שיכנס לפיו,דגיגים וחסרי חוליות.
זיהוי בין המינים רבייה
לא תועדה רבייה של רב סנפיר באקווריום.
מזון מומלץ
הרב סנפיר הינו אוכל כל. הוא יאכל שאריות מזון. עם זאת יש לספק לו מזון שוקע.

# data[].attributes.attachment_link.description
רב סנפיר הוא דג המגודל כיום בחוות אך מגיע במקור מאפריקה. כמו דגים אחרים במשפחה, לרב סנפיר סנגלי היכולת לשרוד מחוץ למים. עם מערכת הנשימה היחודית שלו, רב סנפיר סנגלי מסוגל לבלות תקופות קצרות של זמן מחוץ לאקווריום. גופו מוארך ומזכיר נחש. גידול באקווריום גודלו המקסימלי של הרב סנפיר הינו 28 ס"מ.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
דג ייחודי זה ניחן בריאות ובסנפירים המזכירים רגליים, לכן מכסה הולם הוא בגדר חובה. מדובר בטורף שאסור לשכן עם דגים קטנים, אך הוא לא תוקפני ולא רגיש לתנאי המים

אז... מה זה?

מדובר בדג ממשפחת הפוליפטריים - Polypteridae, שפירוש שמם מרובי סנפירים/כנפיים ביוונית. זו המשפחה היחידה בסדרת הרבסנפיראים (Polypteriformes), שהדגים בה ניחנים במספר תכונות המבדילות בינם לבין דגים גרמיים, לדוגמא כמות סנפירי הגב שלהם, שמספרם נע בין 7 ל18. המינים במשפחה זו ניחנים בגוף מוארך דמוי נחש, ובזוג ריאות בהן הם משתמשים כמקור עיקרי לחמצן ולא בזימים (בהיעדר גישה לאויר מסוגלים לטבוע). כמו כן, הם ניחנים בסנפירים מפותחים וחזקים אשר משמשים אותם לא רק לשחייה אלא להליכה על היבשה. חשוב לזכור תכונות אלו כאשר מגדלים אותם באקווריום ולדאוג למכסה הולם שימנע "טיולים" בלתי רצויים אל מחוץ למים.

דג זה שייך לסוג פוליפטרוס - Polypterus, שפירושו רב סנפיר. סוג זה כולל כיום 13 מינים אפריקאים בגדלים של בין 20 ל90 ס"מ אורך, והנפוץ ביניהם באקווריום הביתי הוא הרב סנפיר הסנגלי.

הרב סנפיר הסנגלי מצוי בטבע בתפוצה רחבה בנחלים, אגמים וביצות באגן הנילוס, אגן הקונגו ובמקווי מים אחרים ביותר מ26 ארצות בחצי הצפוני של אפריקה, ממצרים ועד סנגל. תזונתו הטבעית מורכבת משלל סוגי טרף החל מחרקים וסרטנים וכלה בדגים וצפרדעים.

דג זה חי בטבע בבדידות אך לא מפגין תוקפנות כלפי בני מינו וסוגים דומים שלא נכנסים לו לפה לכן ניתן לשכנו בקבוצות באקווריום. באקווריום דג זה מפגין לרוב אופי שקט כלפי דגים אחרים ויכול להיפגע כאשר מאכלסים אותו עם דגים תוקפניים, אך מצד שני הוא מסוגל לטרוף דגים וחסרי חוליות הקטנים מספיק בכדי להיכנס לפיו. דג זה לא פעיל במיוחד אך שוחה בעיקר בצמוד לקרקעית ולכן חשוב לספק לו אקווריום ארוך ורחב ככל שניתן. הוא סתגלן מאוד כשמדובר בתנאי המים אך התנהגותו ודרישותיו הייחודיות הופכות אותו למתאים למגדלים מנוסים בלבד.

מומלץ לספק לדג זה מדף מעל לפני המים עליו יוכל לנוח.

איך מטפלים בו?

דג זה לא רגיש לתנאי המים אך מומלץ להכניסו רק לאקווריום מבוסס.

הבעיה העיקרית תהיה לספק מרחב שחייה הולם ומערכת סינון עוצמתית.

מערות ומקומות מסתור אחרים יעזרו לו להתאקלם מהר יותר לאקווריום.

עם מי ניתן לשלב?

לרוב ניתן לשלב עם דגים שקטים בגודל דומה, אך דגים תוקפניים יותר יכולים לפגוע בו.

ניתן לשלב עם סוגים דומים וניתן לשלב עם בני מינו כל עוד יש מספיק מקום.

יאכל שרימפסים וחסרי חוליות אחרים אך לרוב לא יפגע בצמחים.

# data[].attributes.attachment_link.description
דג ייחודי זה ניחן בריאות ובסנפירים המזכירים רגליים, לכן מכסה הולם הוא בגדר חובה. מדובר בטורף שאסור לשכן עם דגים קטנים, אך הוא לא תוקפני ולא רגיש לתנאי המים אז... מה זה? מדובר בדג ממשפחת הפוליפטריים - Polypteridae, שפירוש שמם מרובי סנפירים/כנפיים ביוונית.

# data[].attributes.headline
לומדים מהבית

# data[].attributes.subject
לומדים מהבית

# data[].attributes.body
יְלָדִים יְקָרִים וַאֲהוּבִים!
שׁוּב אֲנַחְנוּ בְּסֶגֶר וְשׁוּב לוֹמְדִים מֵרָחוֹק.
הֶחְלַטְתִּי הַפַּעַם שֶׁנַּעֲשָׂה מַשֶּׁהוּ קְצָת אַחֵר.. בַּלּוּחַ הַזֶּה אָכִין מְשִׂימוֹת לְפִי תְּחוּמֵי הָעִנְיָן וְהַסַּקְרָנוּת שֶׁלָּכֶם. כָּתְבוּ לִי בְּעַמּוּדַת "מָה מְעַנְיֵן אוֹתִי לִלְמֹד"? נוֹשְׂאִים שֶׁהֱיִיתֶם רוֹצִים לַחֲקֹר וּלְגַלּוֹת אוֹדוֹתֵיהֶם. אֲנִי אֶמְצַא מְשִׂימוֹת כְּתִיבָה, קְרִיאָה, מָתֵמָטִיקָה, יְצִירָה וְשַׁעֲשׁוּעִים נוֹסָפִים שֶׁקְּשׁוּרִים לַנּוֹשֵׂא.
בסּוֹף כָּל יוֹם תְּסַפְּרוּ לִי מָה עֲשִׂיתֶם הַיּוֹם - מָה גִּלִּיתֶם? מִמָּה נֶהֱנִיתֶם?
אַתֶּם מֻזְמָנִים לְהוֹסִיף גַּם פְּעִילוּיוֹת מִשֶּׁלָּכֶם.
מִתְגַּעְגַּעַת וּמְחַכֶּה לִרְאוּתְכֶם שׁוּב בַּכִּתָּה שֶׁלָּנוּ!
נֹועַם

# data[].attributes.attachment_link.title
איך לקשור שרוכים בפחות משתי שניות

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
שלום,
נראה שכבר הכרתם את אאוריקה. בטח כבר גיליתם כאן דברים מדהימים, אולי כבר שאלתם שאלות וקיבלתם תשובות טובות.
נשמח לראות משהו מכם בספר האורחים שלנו: איזו מילה טובה, חוות דעת, עצה חכמה לשיפור או כל מה שיש לכם לספר לנו על אאוריקה, כפי שאתם חווים אותה.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מוסיקה קלאסית

# data[].attributes.attachment_link.title
מוסיקה קלאסית - אנציקלופדיית אאוריקה

# data[].attributes.attachment_link.description
שלום, נראה שכבר הכרתם את אאוריקה. בטח כבר גיליתם כאן דברים מדהימים, אולי כבר שאלתם שאלות וקיבלתם תשובות טובות. נשמח לראות משהו מכם בספר האורחים שלנו: איזו מילה טובה, חוות דעת, עצה חכמה לשיפור או כל מה שיש לכם לספר לנו על אאוריקה, כפי שאתם חווים אותה.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
למרות כינויו העממי, "הדג המנקה" ינקה את הזכוכית בעיקר כשהוא צעיר, ובמהרה יהפוך לדג גדול שמתאים רק לאקווריומים מרווחים

אז... מה זה דג מנקה פלקוסטומוס - Plecostomus?

מדובר בדג ממשפחת הלוריקריים - Loricariidae , משפחת השפמנונים הגדולה ביותר, שכוללת 92 סוגים ויותר מ680 מינים. משמעות שמם היא שיריון לוחות, ולרוב המינים במשפחה זו לוחות גרמיים המכסים את רוב גופם. תכונה נוספת המאפיינת את המינים במשפחה זו היא פה דמוי כרית יניקה המותאם לגירוד מזון ממצע קשיח. דגים ממשפחה זו נקראים לעיתים פלקואים, על שם הדג הנפוץ ביותר ממשפחה זו באקווריומים - הפלקוסטומוס.

דג זה שייך לסוג היפוסטומוס - Hypostomus, שמשמעו פה תחתון. סוג זה כולל מגוון פלקואים בגדלים וצבעים שונים, אך רק אחד מהם, הפלקוסטומוס, מופיע בתדירות באקווריום הביתי.

הפלקוסטומוס, אשר ידוע גם בכינויו העממי "דג מנקה", זכה לתדמית של דג חיוני באקווריום הביתי בזכות נטייתם של דגים צעירים מסוג זה לאכול אצות אשר גדלו על זכוכית האקווריום. למרות כינויו ותדמיתו, ככל שדג זה יתבגר הוא יסתמך פחות על האצות על זכוכית האקווריום ויותר על המזון שמקבלים שאר הדיירים, וגודלו הסופי הופך אותו למתאים רק לאקווריומים גדולים במיוחד. דג זה יכול ללמד את כולנו איך מנקים אקווריום ביסודיות...

בטבע הפלקוסטומוס מצוי בנהרות ונחלים בחוף הצפוני של דרום אמריקה, וכיום קיימות אוכלוסיות פרא באסיה ודרום ארה"ב. בטבע הוא ניזון בעיקר מסרטנים ואצות. מדובר בדג שקט ורגוע אשר לרוב לא יפגע בדיירים אחרים באקווריום למעט בני מינו, אותם יראה כמתחרים ככל שיתבגר, לכן מומלץ לגדל רק אחד באקווריום.

קיימים מספר זנים דומים אשר מופצים תחת השם פלקוסטומוס כגון: פלקו טרינידד (Hypostomus punctatus), פלקו מפרש אורינוקו (Pterygoplichthys pardalis) ופלקו מפרש אמזוני (Pterygoplichthys multiradiatus). קשה להבדיל בין המינים כאשר הם צעירים, אך כולם דורשים טיפול דומה ומפגינים התנהגות דומה באקווריום.

איך מטפלים בדג מנקה פלקוסטומוס?

שפמנון זה לא רגיש במיוחד לתנאי המים אך למרות זאת עדיף להכניסו כשהאקווריום מבוסס.

כאשר מגדלים שפמנון זה באקווריום הולם עם תנאי מים נאותים לרוב לא יהיו בעיות מיוחדות בגידולו.

גזעים ומערות יעזרו לו להתאקלם מהר יותר לאקווריום.

עם מי ניתן לשלב את הפלקוסטומוס?

ניתן לשלב עם דגים קטנים ושקטים, וניתן לשלב עם דגים תוקפניים בגודל דומה.

ניתן לשלב עם שפמנונים אחרים כל עוד לא שייכים לאותה משפחה.

לרוב לא יפגע בשרימפסים וחסרי חוליות אחרים אך יכול לאכול צמחים.

# data[].attributes.attachment_link.title
דג מנקה פלקוסטומוס - Plecostomus | נטפיש

# data[].attributes.attachment_link.description
למרות כינויו העממי, "הדג המנקה" ינקה את הזכוכית בעיקר כשהוא צעיר, ובמהרה יהפוך לדג גדול שמתאים רק לאקווריומים מרווחים מדובר בדג ממשפחת הלוריקריים - Loricariidae , משפחת השפמנונים הגדולה ביותר, שכוללת 92 סוגים ויותר מ680 מינים. משמעות שמם היא שיריון לוחות, ולרוב המינים במשפחה זו לוחות גרמיים המכסים את רוב גופם.

# data[].attributes.attachment_link.title
הסימפוניה עתשיעית של בטובן - Bing video

# data[].attributes.attachment_link.description
Minecraft Code Editor using Blocks or JavaScript

# data[].attributes.headline
חלל כחול לבן בבריינפופ

# data[].attributes.subject
חלל כחול לבן בבריינפופ

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
עקרונות בסיסיים בבנייה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
גיל ההתבגרות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שטחי מצולעים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אומדן מרחקים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מציאת אחוזים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
גנטיקה וגנים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אלים יווניים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חום וטמפרטורה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אנרגיה קינטית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מחזור החיים של כוכבים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הפרייה ולידה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מבנה החומר- אטומים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
עצמות שבורות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מקורות אנרגיה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
איזון פנימי)

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מהירות ותאוצה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
המודל האטומי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
השלד והעצמות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תקליטור- קומפקט דיסק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
התא - מבנה ותפקיד

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
התנייה - מתקדם

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שבעת פלאי העולם העתיק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
גבישים - קריסטלים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מערכת העיכול

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שרירים ותנועה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מערכת העצבים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חגיגות השנה החדשה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
המשחקים האולימפיים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
גלגלות ומנופים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מערכת הנשימה - 2

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אדם - מערכות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
המערכת החיסונית מתקדם

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ph-סולם החומציות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
צורות של אנרגיה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
gps - מערכת איתור לווינית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קהילות אקולוגיות יבשתיות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הטבלה המחזורית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הכוכבים במערכת השמש

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
דתות ואמונות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חיבור וחיסור שברים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חיסור מספרים שלמים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מספרים רציונאלים ואי רציונאלים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
של אלברט איינשטיין

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מערכת הרבייה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
עלייתה של האימפריה הרומית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
נחלים ונהרות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חומצות ובסיסים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מכתבים עסקיים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טלפונים סלולריים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חוק החילוף חיבור וכפל

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הפיכת שברים למספרים עשרוניים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אטמוספירת כדור הארץ

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מבנה כדור הארץ

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מערכת אקולוגית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
השליחים בגוף

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
נפילת האימפריה הרומית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תאים חשמליים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
גדילה והתפתחות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
המערכת החיסונית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
המהפכה התעשייתית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הקטבים המגנטיים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מימדים סטטיסטיים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מדידת זוויות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מדידת מעגלים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מספרים מעורבים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קרקעית האוקיינוס

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בטיחות באינטרנט

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
סדר פעולות חשבון

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ישרים מקבילים ומאונכים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
המחזור החודשי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
פוטוסינתזה ונשימה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
פרוק לגורמים ראשוניים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מחזור הסלעים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הרפובליקה הרומית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
משוואות פשוטות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מלחמת העולם הראשונה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בורסה ומניות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
זיקוקי די-נור

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ליקויי מאורות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אליעזר בן יהודה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
עלייה ראשונה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הפרדת רשויות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
דוד בן-גוריון

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
פריחה בישראל

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
היפראקטיביות והפרעות קשב וריכוז

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טרומפלדור וי''א באדר

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
זרמים באוקיינוס

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חיסון נגד שפעת

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בחירות בישראל

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אנרגיה גרעינית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שעון קיץ ושעון חורף

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חלוקת תאים מיטוזה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הבחירה הטבעית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חוקי התנועה של ניוטון

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
התחממות כדור  הארץ

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אבעבועות שחורות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טקטוניקת הלוחות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
יום הזכרון של שי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טלפונים וקרינה סלולרית סרטוני אנימציה

# data[].attributes.attachment_link.title
בריינפופ | שבוע החלל בישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
מאות סרטים סרטונים ואנימציה בנושאים: מדעים, מתמטיקה, מדעי החברה, בריאות ,טכנולוגיה ואנגלית

# data[].attributes.headline
למידה על החלל

# data[].attributes.subject
למידה על החלל

# data[].attributes.attachment_link.title
יחידת למידה חלל

# data[].attributes.headline
סוכנות החלל הישראלית

# data[].attributes.subject
סוכנות החלל הישראלית

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
סוכנות החלל הישראלית

# data[].attributes.attachment_link.title
שבוע החלל הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.description
שבוע החלל הישראלי 2023

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Create better lessons quicker

# data[].attributes.attachment_link.description
צדק, נוגה, אורנוס, נפטון, חמה, ירח, שמש, חללית, אילן רמון, קולומביה, אפולו אחד עשרה, בראשית, מערכת השמש, שביל החלב, אסטרונאוט, כוכבים, כדור הארץ, פלוטו, יקום.

# data[].attributes.headline
חלל - מה יש שם?

# data[].attributes.subject
חלל - מה יש שם?

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Create better lessons quicker

# data[].attributes.attachment_link.description
Drag and drop the pins to their correct place on the image.. חללית, שמש, שבתאי, מאדים, כדור הארץ, כוכב, אסטרונאוט.

# data[].attributes.headline
בריינפופ בטהובן

# data[].attributes.subject
בריינפופ בטהובן

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
לודוויג ון בטהובן

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מוזיקה קלאסית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הסימפוניה התשיעית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הסימפוניה החמישית

# data[].attributes.attachment_link.title
לודוויג ואן בטהובן - בריינפופ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
תום ומובי מספרים על לודוויג ואן בטהובן, המלחין שחייו הסוערים משתקפים במוזיקה שלו

# data[].attributes.headline
קונצרט מיוחד לילדים

# data[].attributes.subject
קונצרט מיוחד לילדים

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Israel Philharmonic - הפילהרמונית הישראלית

# data[].attributes.attachment_link.title
חלק 1 - הפילהרמונית לילדים עד הבית - מערכת שידורים לאומית - 250 שנה להולדתו של בטהובן

# data[].attributes.headline
הסימפוניה ה-9 

# data[].attributes.subject
הסימפוניה ה-9 

# data[].attributes.headline
בטהובן היה חרש וגם מלחין - איך זה ייתכן?

# data[].attributes.subject
בטהובן היה חרש וגם מלחין - איך זה ייתכן?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
לודביג ון בטהובן היה בן לאב שיכור שרצה להפכו לילד פלא בסגנון מוצרט. הוא נולד בעיר בּוֹן שבגרמניה ובבגרותו התיישב בעיר וינה בכדי ללמוד אצל המלחין היידן.

לאחר שהתגלתה גדולתו כמלחין, ועל אף התנהגותו הדוחה וחוסר הנימוס שלו, הוא זכה להערצת האצולה בוינה ולתמיכתם הכספית הקבועה של מספר פטרונים שהעריצו את המוסיקה שלו ורצו שיתמסר להלחנה בלבד. למעשה, הוא היה המלחין הידוע הראשון שלא עבד בשביל הכנסייה או עבור פטרון קבוע, אלא התנהל כמוסיקאי עצמאי. במובן הזה ניתן לראות בו כמבשר המוסיקאי החדש, העצמאי, בן התקופה הרומנטית.

בטהובן נהג לבצע בפסנתר ולנצח בעצמו על יצירותיו. אך בשל מחלה הוא איבד בהדרגה את שמיעתו והפך חרש. ודווקא אז, בהיותו במצב רוח קשה וחסר שמיעה כמעט לחלוטין, כתב בטהובן את יצירותיו הגדולות והחשובות ביותר. ביניהן ניתן למצוא את הסימפוניה החמישית, הסימפוניה השישית "הפסטורלית" והקונצ'רטי לפסנתר ולכינור, את האופרה "פידֶליוֹ" ובמיוחד את "הסימפוניה התשיעית" בה שילב, לראשונה בתולדות המוסיקה, מקהלה וזמרים בסימפוניה - צורה שהיתה עד אז צורה כלית טהורה.
הנה סיפור ההתחרשות והשיאים של בטהובן, שהתרחשו באותו הזמן (מתורגם):

ראו סרטון אנימציה מקסים על חיי בטהובן ואובדן השמיעה אבל לא הכישרון:

פרטיטורה בכתב ידו:

הנה הסימפוניה החמישית של בטהובן:

"סונטה לאור ירח" שלו לפסנתר:

היצירה האהובה לפסנתר "לאליסה" (Fur Elise) בליווי תזמורת:

הסימפוניה התשיעית:

סונטה להאמרקלאוויר בביצועו של דניאל בירנבאום:

קונצ'רטו מס' 5 לפסנתר ותזמורת, המכונה "הקיסר", של לודוויג ואן בטהובן:

ועל גדולתו כמלחין שהעביר את המוסיקה הקלאסית לרומנטיקה:

קישורים מצורפים:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
לודוויג ון בטהובן

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מוסיקה קלאסית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תולדות המוסיקה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מוסיקאים גדולים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מלחינים דגולים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אישים דגולים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אישים גדולים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
דמויות השראה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אמנים דגולים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
גדולי המוסיקה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אמנים גדולים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
התקופה הקלאסית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מלחינים גדולים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טיפים לילדים

# data[].attributes.attachment_link.title
איך הלחין בטהובן החרש מוסיקה מעולה?

# data[].attributes.attachment_link.description
מיהו המלחין שהתחרש ובכל זאת המשיך להלחין מוסיקה מעולה? לודביג ון בטהובן היה בן לאב שיכור שרצה להפכו לילד פלא בסגנון מוצרט. הוא נולד בעיר בּוֹן שבגרמניה ובבגרותו התיישב בעיר וינה בכדי ללמוד אצל המלחין היידן.

# data[].attributes.headline
חידון מיינקרפאט

# data[].attributes.subject
חידון מיינקרפאט

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - צור שיעורים טובים יותר מהר יותר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מקל אבן אבן - מכינים מזה חרב, אובסידיאן - שער לנת'ר עשוי מזה, אן אנדר - מדליקים מזה שער לאנד, סקין - אלכס וסטיב הם, נתרייט - חומר בנת'ר, יהלום - הדבר הכי שווה במשחק, מטרו - שחקן מיינקראפט ישראלי, ווית'ר סטורם - המפלצת הכי חזקה במשחק, אמרלד - אפשר להחליף איתו עם ויליג'רים, שולחן כישוף - מחזקים איתו שיריון, שיריון נתרייט מכושף - שיריון הכי חזק במשחק, חרב עץ - החרב הכי גרועה במשחק,

# data[].attributes.attachment_link.description
מקל אבן אבן - מכינים מזה חרב, אובסידיאן - שער לנת'ר עשוי מזה, אן אנדר - מדליקים מזה שער לאנד, סקין - אלכס וסטיב הם, נתרייט - חומר בנת'ר, יהלום - הדבר הכי שווה במשחק, מטרו - שחקן מיינקראפט ישראלי, ווית'ר סטורם - המפלצת הכי חזקה במשחק, אמרלד - אפשר להחליף איתו עם ויליג'רים, שולחן כישוף - מחזקים איתו שיריון, שיריון נתרייט מכושף - שיריון הכי חזק במשחק, חרב עץ - החרב הכי גרועה במשחק,

# data[].attributes.headline
תפזורת מיננקראפט

# data[].attributes.subject
תפזורת מיננקראפט

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - צור שיעורים טובים יותר מהר יותר

# data[].attributes.attachment_link.title
מיינקראפט(תפזורת)

# data[].attributes.attachment_link.description
מקל אבן אבן - מכינים מזה חרב, אובסידיאן - שער לנתר עשוי מזה, אן אנדר - מדליקים מזה שער לאנד, סקין - אלכס וסטיב הם, יהלום - הדבר הכי טוב במשחק.

# data[].attributes.headline
ספר המיינקראפט של אלונים

# data[].attributes.subject
ספר המיינקראפט של אלונים

# data[].attributes.headline
לאן נעלם עוף הדודו?

# data[].attributes.subject
לאן נעלם עוף הדודו?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מיני משפחת העופות הדודואים, או בקיצור "הדודו", חיו במקומות שונים בעולם ונכחדו לחלוטין. את הדודו האחרון ראו בשנת 1681, כשעוף הדודו האחרון הובא להולנד. מאז נעלמו עקבותיו לחלוטין והוא לא נראה יותר.

הדודו, קרוב-משפחה רחוק של היונה, היה עוף גדול, בגבה של כ-90 סנטימטרים ובמשקל של עד 25 קילוגרם. פירוש שמו של הדודו רומז גם על גורלו - פירוש המילה "דודו" בפורטוגזית הוא "שוטה". ואכן, "העוף השוטה" היה איטי ולא חשש מבני האדם ומחיות הבית שהביאו עימם. האמון הזה הביא לציד קל של דודו ולטרף בידי חיות הבית של המתיישבים, שטרפו את הביצים והדודו הצעירים וחיסלו אותם לחלוטין.
הנה סרטון על הכחדתו של הדודו:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בעלי חיים שנכחדו

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
העולם המופלא

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טיפים לילדים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טיפים לקטנטנים

# data[].attributes.attachment_link.title
לאן נעלם עוף הדודו?

# data[].attributes.attachment_link.description
כיצד נכחד עוף הדודו? מיני משפחת העופות הדודואים, או בקיצור הדודו , חיו במקומות שונים בעולם ונכחדו לחלוטין. את הדודו האחרון ראו בשנת 1681, כשעוף הדודו האחרון הובא להולנד. מאז נעלמו עקבותיו לחלוטין והוא לא נראה יותר. הדודו, קרוב-משפחה רחוק של היונה, היה עוף גדול, בגבה של כ-90 סנטימטרים ובמשקל של עד 25 קילוגרם.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
דרך הקוואגה (חצי זברה-חצי סוס) ועד לאייל האירי (האייל הגדול ביותר שחי), הנה רשימה מרשימה של החיות המדהימות ביותר שכבר לא נזכה לראות.

1. טירנוזאורוס רקס (נכחד לפני 65 מיליון שנה)

הטירנוזאורוס רקס היה אחד הטורפים היבשתיים הגדולים שאי פעם חיו על הכדור, באורך של 16 מטר (כולל הזנב) וגובה של כ-5 מטרים עם משקל גוף שמגיע לכדי 7 טון.
הטירנוזאורוס רקס היה טורף על שתי גפיים, עם גולגולת מאסיבית ומאוזן ע"י זנב ארוך וכבד.
מאובנים של רקס נמצאו בסלעים בצפון אמריקה מתקופת 3 מיליון השנים האחרונות של תקופת הקרטיקון, שהיו לפני 65.5-68.5 מיליון שנה.

יותר מ-30 דגימות של רקס זוהו, חלקם בצורת שלדים קרובים לשלמות, ובחלק מהמקרים מצאו חוקרים גם חלק מהרקמות שהיו לטורף העצום הזה.
בזכות שפע המאובנים שנמצאו, התאפשר מחקר משמעותי של חיי הטי-רקס כולל בתחום היסטוריית חייו והביומכניקה.

הקוואגה היא אחת החיות המפורסמות ביותר מבין אלה שנכחדו באפריקה, היא הייתה זן של הזברה המוכרת לנו אך נבדלה משאר הזברות בחלקה האחורי של הגוף, שהיה חום לחלוטין.
הקוואגה הייתה יעד לציידים שנהנו מהבשר והעור שלה, והאחרונה מביניהן נורתה ככל הנראה בשנת 1870.
הקוואגה האחרונה שחיה מתה ב-12 באוגוסט 1883 בגן החיות ארטיס מאגיסטרה באמרסטרדם.

בשל הבילבול בין הקוואגה לזברה "רגילה", היא הוגדרה כזן נפרד ואף הייתה החיה הראשונה שהד.נ.א שלה נחקר.
לאחר חקירה גנטית, התברר כי מדובר בתת-זן של הזברה ולא בזן נפרד.

הזאב הטסמני היה הטורף הגדול ביותר מבין חיות הכיס בזמנים המודרניים.
מקורו באוסטרליה וגיניאה החדשה והוא היה השריד האחרון מבין זאבי הכיס. הוא נכחד באוסטרליה כמה אלפי שנים לפני בוא המתיישבים האירופאים ליבשת, אולם שרד בטסמניה לצד מינים אחרים, כמו השד הטסמני.

משערים כי הוא נכחד לחלוטין בשנות ה-30 של המאה הקודמת, בעיקר כתוצאה מציד אינטנסיבי שזכה לעידוד בדמות פרסים כספיים.

נתגלתה בשנת 1741 ע"י חוקר טבע גרמני, סמוך לאי ברינג.
היא שקלה כ-3.5 טונות וניזונה בעיקר מאצות, הייתה כבדת תנועה, קצרת רואי וידידותית מאוד. פרת הים אפשרה לבני אדם להתקרב אליה ולשחק עימה מבלי שחששה כלל, אולם האדם ניצל זאת כדי לצוד את כולן לשם מזון ובכך הביא כליה על יצורים אלה.

פרת הים נעלמה בשנת 1768, כ-27 שנים בלבד לאחר שנתגלתה.

האייל האירי היה האייל בעל הקרניים הגדולות ביותר שחי אי פעם על הכדור, הוא חי באירופה בתקופות הפליוקן, הפליסטוקן וההולוקן. שרידיו האחרונים תוארכו באמצעות תיארוך פחמן לסביבות 5,700 לפנה"ס.

גובהו היה 1.8 מטר, אורכו 2.8 מטר, המרחק בין קצוות קרניו היה 3.5 מטרים ומשקלן של קרניו לבדן היה 40 ק"ג.
מתנגדי תורת האבולוציה במאה ה-19 השתמשו בקרניו הגדולות כדי להטיל ספק במנגנון הברירה הטבעית, כפי שהציג צ'ארלס דרווין. אם המותאמים ביותר שורדים, הם טענו, אזי מהו היתרון של חיה הנושאת קרניים גדולות כ"כ?
אך ע"פ עקרון ההכבדה, קרניו הכבדות היו מסר שמשדר הזכר בעונת הרבייה כדי להוכיח עד כמה איתן וחסון הוא, מה שמסביר את השרדותו ע"פ איילים אחרים באותה תקופה.

הנמר הכספי, או הנמר הפרסי, היה תת המין המערבי של הטיגריס. הוא חי באיזור איראן, עיראק, אפגניסטאן, טורקיה, מונגוליה, קזחסטן, קווקז, טג'קיסטאן, טורקמניסטאן ואוזבקיסטאן, עד שנכחד בשנת 1970. מבין הנמרים הידועים בעולם, הנמר הכספי היה השלישי בגודלו.

גופו היה מוצק וארוך עם רגליים חזקות, כפות גדולות ורחבות וציפורניים גדולות במיוחד.
אוזניו היו קצרות וקטנות, סביב לחיו הייתה כמות נדיבה של פרווה ושאר פרוותו הייתה ארוכה ועבה.
הזכרים היו גדולים מאוד ומשקלם נע בין 169-240 ק"ג. הנקבות היו קטנות יותר ומשקלן היה "רק" 85-135 ק"ג.

שור הבר היה זן של פר שנכחד והיה נפוץ בכל אירופה ובאיזורים רבים באסיה, ממנו משערים כי התפתחו כמה מזני הבקר המשמשים את האדם כיום.
אורכו היה כשלושה מטרים וגובהו הגיע ל-1.8 מטר.
צבעו היה שחור ולאורך גבו נמתח פס לבן. הוא נעלם מארץ ישראל לפני כאלפיים שנה ונכחד כליל בשנת 1627 בפולין.

נראה שהאדם הקדמון היה צד אותו למאכל משום שציוריו מופיעים בלא מעט מערות.
למעשה, מדובר בתאו המקראי, בעוד שהתאו של ימינו התפתח ממנו.

האלקה הגדולה הייתה עוף ימי דמוי פינגווין שחי בצפון האוקיינוס האטלנטי, עד שנכחד.
האלקה הגדולה היטיבה לצלול בים, גופה היה הידרודינמי והיא ניזונה מדגים.

היא דומה בצורתה לפינגויין, משום שאורח חייהם היה דומה. לשניהם התנוונו הכנפיים והפכו לסנפירים.
האלקות חיו 10 חודשים בשנה בלב ים ורק הרבייה גרמה להן לעלות ליבשה. הן יכלו לנוע רק בקרקע שטוחה, לכן היו מוגבלות לאיים שאינם סלעיים. בכל שנה הייתה הנקבה מטילה ביצה אחת ושני ההורים דגרו וטיפלו בצאצא.

בתחילה שימשה כמזון ליורדי הים, שלאחר מכן החלו לצוד אותה בשל נוצותיה והשתמשו בבשרה לשם פיתיונות.
במרץ 1830 התפרץ הר געש תת-ימי והחריב אי זעיר הקרוב לאיסלנד, שהיה המושבה האחרונה של האלקות הגדולות. את האסון שרדו כמה עשרות זוגות בלבד, אשר לאחר כמה דורות נכחדו סופית בשל חוסר יכולתן להתרבות באיזורים הסמוכים.

אריה המערות, הידוע גם בשם אריות המערות האירופאי, הוא זן נכחד של האריות הפרה-היסטורים.
מין זה היה מהאריות הגדולים ביותר, זכר בוגר אשר נמצא בגרמניה בשנת 1985 היה בגובה של כ-1.2 מטר ובאורך של 2.1 מטר ללא הזנב.

הוא נכחד, ככל הנראה, עוד לפני 10,000 שנה, אם כי יש כמה סימנים לכך שכמה ממנו שרדו עד לפני 2,000 שנה במדינות הבלקן.

דודו אפור הוא עוף שחי באי מאוריציוס שבאוקיינוס ההודי ונכחד בשנת 1681.
המתיישבים ההולנדים שהגיעו לאיזור, גילו אותו בשנת 1601. הוא לא הצטיין בבינה יתרה והיה גדול במקצת מתרנגול הודו. אורך גופו כ-75 ס"מ, גובהו 90 ס"מ ומשקלו הגיע ל-25 ק"ג.
גופו היה כבד, רגליו היו עבות וקצרות, ראשו היה גדול והוא נשא מקור גדול ומעוקל. כנפיו היו קצרות והוא לא היה מסוגל לעוף.

הדודו היה צמחוני ואכל בעיקר פירות וזרעים, נקבת הדודו הטילה ביצה אחת גדולה על הקרקע ושני ההורים דגרו וטיפלו בגוזל תקופה ממושכת.
הדודו נכחד בידי המתיישבים עצמם, שהרסו את היער שהיה אזור המחייה שלו, לטובת הרחבת מושבתם. הם שלחו אל היער כלבים, חתולים ובעיקר חזירים, שטרפו את הביצים, העופות הצעירים ומזון הדודואים. האחרון נצפה בשנת 1681.
מקור השם דודו בפורטוגזית ופירושו "שוטה", גם שמו המדעי פירושו "עוף שוטה", משום שהיה איטי ולא חשש מבני האדם ומחיות הבית שהביא עימו לאי.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אבנר בורוכוב

# data[].attributes.attachment_link.title
החיות המדהימות ביותר שנכחדו

# data[].attributes.attachment_link.description
דרך הקוואגה (חצי זברה-חצי סוס) ועד לאייל האירי (האייל הגדול ביותר שחי), הנה רשימה מרשימה של החיות המדהימות ביותר שכבר לא נזכה לראות. 1. טירנוזאורוס רקס (נכחד לפני 65 מיליון שנה) הטירנוזאורוס רקס היה אחד הטורפים היבשתיים הגדולים שאי פעם חיו על הכדור, באורך של 16 מטר (כולל הזנב) וגובה של כ-5 מטרים עם משקל גוף שמגיע לכדי 7 טון.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ממותה היא חיה ממשפחת הפיליים שחיה בידן הקרח ונכחדה בתקופות קדומות. הממותה נראתה כמו פיל, אבל היא הייתה גדולה ושעירה ממנו.

הממותות נכחדו מן העולם בעידן הקרח, לפני כ-10,000 שנים עד כ-4,500 שנים. הן חיו בעיקר באירופה, צפון אסיה וצפון אמריקה. תנאי המחייה שבהם חיו הממותות היו קרים במיוחד, שכן דמן של הממותות אינו קופא בטמפרטורות קיצוניות, מה שככל הנראה סייע בשמירה על חום הגוף שלהן, גם בתנאים הקרים ביותר.

בשנת 2013 דיווחו מדענים רוסיים שמצאו שרידים של ממותה, עם דם במצב נוזלי. הממותה הקפואה נמצאה באי נידח באוקיינוס הקרח הצפוני. משמעות התגלית היא גדולה, כיוון שייתכן שניתן יהיה לשבט את הממותה מעידן הקרח וליצור ממנה ממותות משובטות שיחיו בעידן שלנו.
כך נעלמה הממותה מעל פני כדור הארץ:

האדם הקדמון עוד הספיק לפני 10 אלפים שנה לצוד ממותות:

הנה דיווח על מציאת ממותה קפואה:

ממצא הדם של הממותה שנמצאה קפואה בסיביר:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בעלי חיים שנכחדו

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
העולם המופלא

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טיפים לילדים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טיפים לקטנטנים

# data[].attributes.attachment_link.title
מה הייתה הממותה?

# data[].attributes.attachment_link.description
מה הייתה הממותה? ממותה היא חיה ממשפחת הפיליים שחיה בידן הקרח ונכחדה בתקופות קדומות. הממותה נראתה כמו פיל, אבל היא הייתה גדולה ושעירה ממנו. הממותות נכחדו מן העולם בעידן הקרח, לפני כ-10,000 שנים עד כ-4,500 שנים. הן חיו בעיקר באירופה, צפון אסיה וצפון אמריקה.

# data[].attributes.headline
יצורים שנכחדו

# data[].attributes.subject
יצורים שנכחדו

# data[].attributes.attachment_link.title
Amazing Life Mammoths of The Ice Age Discovery Documentary 2015 HD

# data[].attributes.attachment_link.title
גלילאו עונה 6 פרק 2: אילו שרידים פרה היסטוריים נותרו בגופנו?

# data[].attributes.body
מְסִבַּת חֶשְׁבּוֹן עִם מִפְלָצוֹת

# data[].attributes.body
1. הִדְפִּיסוּ אֶת תְּעוּדַת הַזֶּהוּת.
2. מָלְאוּ אֶת הַפְּרָטִים שֶׁל הַמִּפְלֶצֶת שֶׁלָּכֶם.
3. צַיְּרוּ אֶת הַמִּפְלֶצֶת אוֹ צְרוּ אוֹתָהּ מִפְּלַסְטֵלִינָה וְחֳמָרִים שׁוֹנִים.
4. שִׁלְחוּ לָנוּ.

# data[].attributes.attachment_link.title
בשביל הסיפורים: ארץ יצורי הפרא

# data[].attributes.headline
סרטון על דגים

# data[].attributes.subject
סרטון על דגים

# data[].attributes.attachment_link.title
4K- The most beautiful coral reefs and undersea creature on earth

# data[].attributes.headline
יצירה של דגים מצלחות

# data[].attributes.subject
יצירה של דגים מצלחות

# data[].attributes.attachment_link.title
יצירה דגים מצלחת

# data[].attributes.headline
תמונות של דגים 

# data[].attributes.subject
תמונות של דגים 

# data[].attributes.attachment_link.description
Your destination for news, pictures, facts, and videos about fish.

# data[].attributes.attachment_link.title
דגים - בריינפופ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
יש להם זימים וסנפירים, והם אוהבים להיות רטובים. תום ומובי מספרים על יצורי המים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
העליה הראשונה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
העלייה הראשונה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אליעזר בן יהודה

# data[].attributes.attachment_link.title
ראשון לציון - בריינפופ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
תום ומובי מספרים את סיפור הקמתה של ראשון לציון, מראשית ימיה כמושבה של העלייה הראשונה ועד לצמיחתה לעיר הרביעית בגודלה בישראל

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מלחמת יום כיפור

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מלחמת ששת הימים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מלחמת 6 הימים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
העיניים של המדינה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מקומות בישראל

# data[].attributes.attachment_link.title
הר החרמון - בריינפופ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
הצטרפו לתום ולמובי,היוצאים לטיול בהר הגבוה ביותר בישראל.ו...אל תשכחו לקחת סוודר

# data[].attributes.headline
משימה במחברת

# data[].attributes.subject
משימה במחברת

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ים המלח

נהנים לשחות בים? הכירו את ים המלח - הים המיוחד שבו חוויית השחייה שונה לגמרי! תלמדו מהו השבר הסורי אפריקאי, ומה הופך את ים המלח לאחד המקומות המיוחדים בעולם. תגלו מה גורם לנו לצוף שם, ומדוע לא כדאי להישאר בתוך במים יותר מרבע שעה. תלמדו מדוע הוא מלוח כל כך, מה הייתה צורתו בעבר, ומדוע אנשים מכל העולם באים אליו כדי לרפא מחלות עור! אז קחו משקפי שמש, והצטרפו לטיול למקום הנמוך ביותר בעולם.

המשך

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
המקום הנמוך בעולם

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
השבר הסורי אפריקאי

# data[].attributes.attachment_link.title
ים המלח - בריינפופ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
תום ומובי חושפים את נפלאותיו של המקום הנמוך בעולם - ים המלח!

# data[].attributes.headline
מכינים שטיח פונפונים

# data[].attributes.subject
מכינים שטיח פונפונים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מָה צָרִיךְ?
הַרְבֵּה כַּדוּרֵי צֶמֶר בַּצְבָעִים הָרְצוּיִים

שְׁתֵי טַבָּעוֹת גְזוּרוֹת מִקַרְטוֹן בְּגֹדֶל זֵהֶה (אֶפְשָׁר לִגְזֹר מֵאֲרִיזוֹת רֵיקוֹת, מֵאַרְגָזִים אוֹ מִכָּל קַרְטוֹן אַחֵר)

מִשְׁטַח רֶשֶׁת לְשָׁטִיחַ נֶגֶד הַחְלָקָה בַּגֹדֶל הַמַתְאִים/ בַּד בַּגֹדֶל הַמַתְאִים (אֶת מִשְׁטַח הָרֶשֶׁת אֶפְשָׁר לִקְנוֹת בַּחֲנֻיוֹת יְצִירָה, בַּחֲנֻיוֹת שְׁטִיחִים אוֹ בַּחֲנֻיוֹת כְּמוֹ הוֹם סֶנְטֶר וְאֵייס)

מִסְפָּרַיִם

דֶבֶק חָזָק (אִם מִשְׁתַמְשִׁים בְּבַד)

סַבְלָנוּת
אֵיךְ מְכִינִים?
קֹדֶם כֹּל מְכִינִים פּוֹנְפּוֹנִים. הַרְבֵּה פּוֹנְפּוֹנִים! (תָלוּי בְּגֹדֶל הַשָׁטִיחַ) בִּצְבָעִים שׁוֹנִים וְאֶפְשָׁר גַם בִּגְדָלִים שׁוֹנִים.

לַהֲכָנַת כָּל פּוֹנְפּוֹן:

1. כּוֹרְכִים אֶת הַצֶמֶר סְבִיב טַבְּעוֹת הַקַרְטוֹן מֵהַחֹר הַפְּנִימִי וְעַד הַשׁוּלַיִם. כְּכָל שֶׁמְלַפְּפִים יוֹתֵר צֶמֶר, כָּךְ הַפּוֹנְפּוֹן מָלֵא יוֹתֵר.

2. כְּשֶׁגוֹמְרִים לְלַפֵּף, מַכְנִיסִים מִסְפָּרַיִם בֵּין שְׁתֵי טַבְּעוֹת הַקַרְטוֹן וְגוֹזְרִים אֶת הַצֶמֶר מִסָבִיב לַשׁוּלַיִם הַחִיצוֹנִיִים.

3. לוֹקְחִים חוּט צֶמֶר בְּאֹרֶךְ שֶׁל כְּ-20 סֶנְטִימֶטְרִים, מַכְנִיסִים אוֹתוֹ בֵּין שְׁתֵי טַבְּעוֹת הַקַרְטוֹן וְקוֹשְׁרִים בְּחָזְקָה. לֹא גוֹזְרִים אֶת הַחוּט שֶׁשִׁמֵשׁ לַקְשִׁירָה (נִצְטָרֵךְ אֶת הַקְצָווֹת כְּדֵי לִקְשֹׁר אֶת הַפּוֹנְפּוֹן לַמִשְׁטָח). אִם מִשְׁתַמְשִׁים בְּבַד וּבְדֶבֶק - גוֹזְרִים אֶת הַקְצָווֹת.

4. מוֹצִיאִים אֶת טַבְּעוֹת הַקַרְטוֹן וְשׁוֹמְרִים לַפּוֹנְפּוֹן הַבָּא.

אֵיךְ מְכִינִים אֶת הַשָׁטִיחַ (מִשְׁטַח רֶשֶׁת נֶגֶד הַחְלָקָה)

1. אַחֲרֵי שֶׁיֵשׁ לָנוּ כַּמוּת רַבָּה שֶׁל פּוֹנְפּוֹנִים בִּצְבָעִים שׁוֹנִים, מַנִיחִים אוֹתָם בִּצְפִיפוּת עַל מִשְׁטָח הָרֶשֶׁת כְּדֵי לִקְבֹּעַ אֶת הַדֻגְמָה.

2. קוֹשְׁרִים כָּל פּוֹנְפּוֹן לָרֶשֶׁת בְּעֶזְרַת קְצוֹת חוּט הַצֶמֶר שֶׁלֹא גָזַרְנוּ.

אֵיךְ מְכִינִים אֶת הַשָׁטִיחַ עַל בַּד

1. גוֹזְרִים אֶת הַבַּד בַּדֻגְמָה וּבַגֹדֶל שֶׁאֲנַחְנוּ רוֹצִים (עִגוּל, מְרֻבָּע אוֹ כָּל דֻגְמָה אַחֶרֶת).

2. מַנִיחִים עָלָיו אֶת הַפּוֹנְפּוֹנִים כְּדֵי לִקְבֹּעַ אֶת הַדֻגְמָה.

3. מַדְבִּיקִים אֶת הַפּוֹנְפּוֹנִים לַבַּד בְּעֶזְרַת דֶבֶק חָזָק.

בְּאֹפֶן כְּלָלִי, אִם מְדֻבָּר בִּשְׁטִיחַ קִיר כְּדַאי לְהִשְׁתַמֵשׁ בְּדֶבֶק, וְאִם מְדֻבָּר בְּשָׁטִיחַ לָרִצְפָּה - בִּקְשִׁירָה.

# data[].attributes.attachment_link.title
שטיח פונפונים לרצפה או לקיר - אדם צעיר

# data[].attributes.headline
מדריך המפלצות של לולי

# data[].attributes.subject
מדריך המפלצות של לולי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
סיפור מקורי מאת רינת פרימו, מתוך גיליון 'מפלצות' (אוקטובר, 2018)

הֵן הָיוּ בְּכָל מָקוֹם. הֲכִי מְשֻׁנֶה הָיָה שֶׁאַף אֶחָד אַחֵר לֹא רָאָה אוֹתָן. חוּץ מִלוֹלִי. הִיא רָאֲתָה מִפְלָצוֹת בְּכָל מָקוֹם. כְּשֶׁהָיְתָה קְטַנָה עוֹד קָרְאָה לַהוֹרִים שֶׁלָהּ שֶׁיְגָרְשׁוּ אוֹתָן.

"אַבָּא! יֵשׁ לִי מִפְלֶצֶת מִתַחַת לַמִטָה! תְגָרֵשׁ אוֹתָהּ!"

וְאַבָּא הָיָה בָּא, נֶאֱנַח, יוֹרֵד עַל הַבִּרְכַּיִם, לִפְעָמִים אֲפִלוּ לוֹקֵחַ מַקֵל שֶׁל מַטְאֲטֵא, מֵזִיז אוֹתוֹ כַּמָה פְּעָמִים מִתַחַת לַמִטָה שֶׁל לוֹלִי וְאוֹמֵר: "קִישְׁטָה, מִפְלֶצֶת, קִישְׁטָה." וְאָז הָיָה מִזְדַקֵף וְאוֹמֵר: "זֶהוּ, הִיא הָלְכָה." אֲבָל לוֹלִי יָדְעָה שֶׁהִיא בְּסַךְ הַכֹּל עָבְרָה לָאָרוֹן. אֵיךְ הוּא לֹא רוֹאֶה?

לְאַט לְאַט הִתְוַסְפוּ עוֹד וְעוֹד מִפְלָצוֹת.

כְּשֶׁהָלְכוּ לַבְּרֵכָה, חִכְּתָה מִפְלֶצֶת בַּמַיִם הָעֲמֻקִים.

כְּשֶׁהָלְכוּ לַגִנָה, הָיוּ הַמִפְלָצוֹת צוֹחֲקוֹת מֵעַל עַנְפֵי הָעֵצִים. לִפְעָמִים גַם הָיוּ מִסְתַחְרְרוֹת בַּקָרוּסֵלָה אוֹ מְחַכּוֹת לְלוֹלִי בַּשָׁלָב הֲכִי גָבוֹהַ בַּסֻלָם.

בַּבַּיִת שֶׁל סַבָּא וְסָבְתָא הָיְתָה אַחַת עַל הַמַדָף עִם אֹסֶף הַבֻּבּוֹת מִכָּל הָעוֹלָם. הִיא הָיְתָה מַחְרִידָה.

וּבְכָל פַּעַם שֶׁלוֹלִי נִסְתָה לְהַסְבִּיר עַל הַמִפְלָצוֹת אוֹ לְהַרְאוֹת אוֹתָן, אַף אֶחָד לֹא רָאָה וְלֹא הֵבִין.

עִם הַזְמַן הָיוּ יוֹתֵר וְיוֹתֵר דְבָרִים שֶׁלוֹלִי לֹא יָכְלָה לַעֲשׂוֹת. לְמָשָׁל, לְכַבּוֹת אֶת הָאוֹר לִפְנֵי הַשֵׁנָה, לְהִכָּנֵס לַבְּרֵכָה אוֹ לַיָם, לַעֲלוֹת גָבוֹהַ בַּסֻלָם בְּגַן הַשַׁעֲשׁוּעִים וְעוֹד הַרְבֵּה דְבָרִים אֲחֵרִים שֶׁהַמִפְלָצוֹת מָנְעוּ מִמֶנָה לַעֲשׂוֹת.

יוֹם אֶחָד, כְּשֶׁלוֹלִי סֵרְבָה לָלֶכֶת עִם הַמִשְׁפָּחָה לַפַּארְק, אָמְרָה אִמָא אֶת הַמִשְׁפָּט שֶׁלוֹלִי שָׂנְאָה יוֹתֵר מִכֹּל: "אַתְ כְּבָר לֹא יַלְדָה קְטַנָה, לוֹלִי, אַתְ צְרִיכָה לְהָבִין שֶׁמִפְלָצוֹת הֵן לֹא אֲמִתִיוֹת."

אֲבָל הַפַּעַם לוֹלִי לֹא הִתְעַצְבְּנָה אוֹ בָּכְתָה, הִיא אָמְרָה פָּשׁוּט: "לְהֶפֶךְ, אַתְ צְרִיכָה לְהָבִין שֶׁמִפְלָצוֹת הֵן כֵּן אֲמִתִיוֹת."

"אֵיךְ אֲנִי יְכוֹלָה לְהָבִין אִם אֲנִי לֹא רוֹאָה אוֹתָן?" שָׁאֲלָה אִמָא.

וְאָז עָלָה בְּמוֹחָהּ שֶׁל לוֹלִי הָרַעְיוֹן הֲכִי גָדוֹל וַהֲכִי נֶהֱדָר בָּעוֹלָם: הִיא תְצַיֵר מַדְרִיךְ מִפְלָצוֹת. בִּשְׁבִיל כָּל הַמְבֻגָרִים שֶׁלֹא רוֹאִים אוֹתָן וּבִשְׁבִיל כָּל הַיְלָדִים שֶׁכֵּן רוֹאִים אוֹתָן.

בָּעַמוּד הָרִאשׁוֹן כָּתְבָה לוֹלִי אֶת הַכּוֹתֶרֶת:

מַדְרִיךְ הַמִפְלָצוֹת שֶׁל לוֹלִי

בָּעַמוּד שֶׁאַחֲרָיו כָּתְבָה:

מִפְלְצוֹת גַן הַשַׁעֲשׁוּעִים

הִיא צִיְרָה וְתֵאֲרָה אֶת מִפְלֶצֶת הַקָרוּסֵלָה שֶׁמְסוֹבֶבֶת לַיְלָדִים אֶת הָרֹאשׁ וְעוֹשָׂה בְּחִילָה. אֲבָל אָז רָצְתָה לְצַיֵר אֶת הַמִפְלֶצֶת שֶׁמְחַכָּה עַל רֹאשׁ הַסֻלָם וְלֹא הִצְלִיחָה לְהִזָכֵר אֵיךְ הִיא נִרְאֵית. כָּל כָּךְ הַרְבֵּה זְמַן כְּבָר לֹא טִפְּסָה עַל הַסֻלָם בִּגְלַל הַמִפְלֶצֶת הַזֹאת!

"אִמָא, מָחָר נֵלֵךְ לַגִנָה, בְּסֵדֶר?" שָׁאֲלָה.

אִמָא מְאֹד הִתְפַּלְאָה וְלוֹלִי הִסְבִּירָה לָהּ שֶׁכְּדֵי לְהַרְאוֹת לָהּ אֶת הַמִפְלָצוֹת, הִיא צְרִיכָה לְהִזָכֵר אֵיךְ הֵן נִרְאוֹת.

כְּשֶׁהִגִיעוּ לַגִנָה, שָׁמְעָה לוֹלִי אֶת נַהֲמָתָהּ שֶׁל הַמִפְלֶצֶת כְּבָר כְּשֶׁהָיְתָה עַל הַשְׁלַבִּים הָרִאשׁוֹנִים.

"אַתְ תִפְּלִי פְּלִי פְּלִי," הִיא אָמְרָה לָהּ מִלְמַעְלָה. בְּכָל יוֹם רָגִיל, לוֹלִי הָיְתָה מְפַחֶדֶת וּמְוַתֶרֶת, אֲבָל הַפַּעַם הָיְתָה לָהּ מְשִׂימָה. שָׁלָב אַחֲרֵי שָׁלָב הִיא הִתְקַדְמָה. רַק הֲצָצָה קְטַנָה וְדַי, חָשְׁבָה לְעַצְמָהּ. בְּבִרְכַּיִם רוֹעֲדוֹת הִיא הִגִיעָה לְרֹאשׁ הַסֻלָם וְהֵישִׁירָה מַבָּט אֶל הַמִפְלֶצֶת שֶׁחִכְּתָה לָהּ שָׁם. הָיָה בָּרוּר שֶׁהַמִפְלֶצֶת לֹא אוֹהֶבֶת שֶׁמִסְתַכְּלִים בָּהּ.

"לְכִי מִפֹּה," הִיא אָמְרָה לְלוֹלִי, אֲבָל לֹא נִשְׁמְעָה מְאַיֶמֶת כָּרָגִיל, אֶלָא קְצָת עֲיֵפָה. לוֹלִי הִסְתַכְּלָה בָּהּ שׁוּב וְיָרְדָה בִּזְהִירוּת אֶת כָּל הַדֶרֶךְ לְמַטָה בִּתְחוּשַׁת נִצָחוֹן.

לִפְנֵי שֶׁחָזְרוּ הַבַּיְתָה עָלְתָה לוֹלִי עַל הַנַדְנֵדָה כְּדֵי לִרְאוֹת כְּמוֹ שֶׁצָרִיךְ אֶת מִפְלֶצֶת הַנַדְנֵדוֹת הָאֲיֻמָה, שֶׁמְאַיֶמֶת לְהַשְׁלִיךְ מֵעָלֶיהָ אֶת הַיְלָדִים בִּתְנוּפָה.

בַּבַּיִת, אַחֲרֵי אֲרוּחַת הָעֶרֶב, יָשְׁבָה לוֹלִי לְיַד שֻׁלְחַן הַמִטְבָּח, צִיְרָה אֶת שְׁתֵי הַמִפְלָצוֹת וְכָתְבָה עֲלֵיהֶן תֵאוּר קָצָר. אַחַר כָּךְ הִיא הֵכִינָה שַׁעַר:

מִפְלְצוֹת הַמַיִם

הִיא תִצְטָרֵךְ לִמְצֹא דֶרֶךְ לִפְגֹשׁ אֶת מִפְלֶצֶת הַיָם וְאֶת מִפְלֶצֶת הַבְּרֵכָה.

וְאָז הִתְעַיְפָה וְהָלְכָה לִישֹׁן.

אֲבָל לִפְנֵי שֶׁנִרְדְמָה, בִּקְשָׁה מֵאַבָּא שֶׁיְכַבֶּה הַפַּעַם אֶת הָאוֹר. כְּדֵי לְצַיֵר מָחָר גַם אֶת הַמִפְלֶצֶת שֶׁמִתַחַת לַמִטָה, הִיא צְרִיכָה לְהִזָכֵר אֵיךְ הִיא נִרְאֵית.

לְמָחֳרָת, עוֹד לִפְנֵי שֶׁיָצְאָה מֵהַבַּיִת, הִסְפִּיקָה לְצַיֵר אֶת מִפְלֶצֶת הַשֵׁרוּתִים. זֹאת שֶׁעוֹשָׂה אֶת הָרַעַשׁ הַמַחְרִיד כְּשֶׁמוֹרִידִים אֶת הַמַיִם.

***

הַמִפְלָצוֹת, לְעֻמַת זֹאת, לֹא הָיוּ מְרֻצוֹת אוֹ שְׂמֵחוֹת. הֵן לֹא אָהֲבוּ שֶׁמִסְתַכְּלִים לָהֶן יָשָׁר בָּעֵינַיִם. מִפְלָצוֹת מִטִבְעָן אוֹהֲבוֹת לְהִתְחַבֵּא. זֶה לֹא בִּגְלַל שֶׁהֵן בַּיְשָׁנִיוֹת אוֹ מַשֶׁהוּ כָּזֶה, הֵן פָּשׁוּט יוֹתֵר מַפְחִידוֹת כְּשֶׁלֹא מַמָשׁ מִסְתַכְּלִים עֲלֵיהֶן.

הַמִפְלָצוֹת שֶׁל לוֹלִי עָשׂוּ כִּנוּס חֵרוּם וְהֶחְלִיטוּ לִשְׁלֹחַ אֵלֶיהָ מִפְלֶצֶת חֲדָשָׁה. מִפְלֶצֶת שֶׁתֵשֵׁב לָהּ עַל הַכָּתֵף בִּזְמַן שֶׁהִיא מְצַיֶרֶת אֶת "הַמַדְרִיךְ לְמִפְלָצוֹת" וְתִלְחַשׁ לָהּ דְבָרִים מַעֲלִיבִים בָּאֹזֶן.

וּבֶאֱמֶת, כְּשֶׁיָשְׁבָה לוֹלִי לְצַיֵר אֶת הַמַדְרִיךְ שֶׁלָהּ (הִיא בְּדִיוּק עָבְדָה עַל הַמִפְלֶצֶת בַּבַּיִת שֶׁל הַשְׁכֵנָה. הִסְתַבֵּר שֶׁהִיא דוֹמָה לְכֶלֶב דֵי קָטָן), הוֹפִיעָה פִּתְאוֹם הַמִפְלֶצֶת הַחֲדָשָׁה וְאָמְרָה לָהּ: "זֶה בִּכְלָל לֹא דוֹמֶה."

לוֹלִי הִפְסִיקָה לְצַיֵר וְהַמִפְלֶצֶת הִמְשִׁיכָה לִלְחֹשׁ: "כֻּלָם יִצְחֲקוּ עָלַיִךְ. אֵיזוֹ יַלְדָה בְּגִיל בֵּית סֵפֶר רוֹאָה מִפְלָצוֹת? גִיחְגִיחְגִיחְ."

"אַתְ מְצַיֶרֶת פָּשׁוּט מַחְרִיד," הִמְשִׁיכָה הַמִפְלֶצֶת, וְלוֹלִי הֶאֱמִינָה לָהּ, סָגְרָה אֶת הַמַחְבֶּרֶת בַּחֲבָטָה, הִכְנִיסָה אוֹתָהּ לַמְגֵרָה הַחֲשׁוּכָה וְהָלְכָה לְצַחְצֵחַ שִׁנַיִם. הִיא הִשְׁתַדְלָה לֹא לְהִסְתַכֵּל בַּחוֹר שֶׁבַּכִּיוֹר, כִּי שָׁם חִכְּתָה לָהּ מִפְלֶצֶת הַבִּיוּב הָאֲיֻמָה.

בְּמֶשֶׁךְ כַּמָה יָמִים רָצְתָה לוֹלִי לַחְזֹר לַעֲבֹד עַל מַדְרִיךְ הַמִפְלָצוֹת שֶׁלָהּ, אֲבָל בְּכָל פַּעַם שֶׁפָּתְחָה אֶת הַמְגֵרָה, רָאֲתָה צְלָלִית שֶׁל הַמִפְלֶצֶת הַחֲדָשָׁה שֶׁרָבְצָה עַל הַמַחְבֶּרֶת. הִיא הָיְתָה מְרִימָה אֶת הָרֹאשׁ, מְלַחְשֶׁשֶׁת: "לֹא כְּדַאי..." וְזֶה הָיָה מַסְפִּיק. לוֹלִי הָיְתָה סוֹגֶרֶת אֶת הַמְגֵרָה וּמוֹצֵאת מַשֶׁהוּ אַחֵר לַעֲשׂוֹת.

עֶרֶב אֶחָד שָׁאֲלָה אוֹתָהּ אִמָא: "מָה קוֹרֶה עִם מַחְבֶּרֶת הַמִפְלָצוֹת שֶׁלָךְ? אֲנִי כְּבָר סַקְרָנִית."

"הִפְסַקְתִי עִם זֶה," אָמְרָה לוֹלִי. "זֶה לֹא הָיָה טוֹב."

"מִי אָמַר?"

"אֲנִי אוֹמֶרֶת... כְּלוֹמַר, מִפְלֶצֶת הַמַחְבֶּרֶת אוֹמֶרֶת," עָנְתָה לוֹלִי בְּכֵנוּת.

"מְעַנְיֵן," אָמְרָה אִמָא. "יֵשׁ מִפְלֶצֶת שֶׁמַפְרִיעָה לָךְ לְצַיֵר מִפְלָצוֹת."

"כֵּן."

"אָז כְּדַאי שֶׁתְצַיְרִי אוֹתָהּ, לֹא? וְאוּלַי אֲפִלוּ תִכְתְבִי עָלֶיהָ סִפּוּר קָצָר," הִצִיעָה אִמָא.

"הִיא לֹא תֹאהַב אֶת זֶה," אָמְרָה לוֹלִי.

"בְּדִיוּק," אָמְרָה אִמָא.

לוֹלִי פָּתְחָה אֶת הַמְגֵרָה בְּאֹמֶץ.

"בִּשְׁבִיל מָה לָךְ?" נָהֲמָה הַמִפְלֶצֶת. "מִמֵילָא יֵצֵא לָךְ מְכֹעָר..."

לוֹלִי שָׂמָה אֶת הַמַחְבֶּרֶת עַל הַשֻׁלְחָן וּפָתְחָה אוֹתָהּ. הַמִפְלֶצֶת הִתְיַשְׁבָה לָהּ עַל הַכָּתֵף.

"לֹא עָדִיף שֶׁתִרְאִי טֵלֵוִיזְיָה?" הִיא הִצִיעָה. "נִרְאֶה לִי הַרְבֵּה יוֹתֵר כֵּיף. וּפָחוֹת מְעַיֵף."

לוֹלִי הִפְנְתָה אֶת פָּנֶיהָ וְהִבִּיטָה יָשָׁר בְּעֵינֶיהָ שֶׁל הַמִפְלֶצֶת.

"בַּחַיִים לֹא תַצְלִיחִי לְצַיֵר יְצוּר מֻרְכָּב כָּמוֹנִי," אָמְרָה הַמִפְלֶצֶת בְּבוּז.

אֲבָל לוֹלִי לָקְחָה אֶת הַצְבָעִים וְצִיְרָה אוֹתָהּ. הֲכִי מְדֻיָק שֶׁיָכְלָה. אַחַר כָּךְ הִיא כָּתְבָה עָלֶיהָ סִפּוּר. וְזֶה, פָּחוֹת אוֹ יוֹתֵר, הַסִפּוּר הַזֶה.

# data[].attributes.attachment_link.title
מַדְרִיךְ הַמִפְלָצוֹת שֶׁל לוֹלִי - אדם צעיר

# data[].attributes.attachment_link.description
לוֹלִי רוֹאָה מִפְלָצוֹת בְּכָל מָקוֹם, אֲבָל אַף אֶחָד אַחֵר לֹא רוֹאֶה אוֹתָן. יוֹם אֶחָד עוֹלֶה בְּמוֹחָהּ רַעְיוֹן מְעַנְיֵן סיפור מקורי מאת רינת פרימו, מתוך גיליון 'מפלצות' (אוקטובר, 2018) הֵן הָיוּ בְּכָל מָקוֹם. הֲכִי מְשֻׁנֶה הָיָה שֶׁאַף אֶחָד אַחֵר לֹא רָאָה אוֹתָן. חוּץ מִלוֹלִי. הִיא רָאֲתָה מִפְלָצוֹת בְּכָל מָקוֹם.

# data[].attributes.headline
סיור וירטואלי במוזיאון

# data[].attributes.subject
סיור וירטואלי במוזיאון

# data[].attributes.attachment_link.description
Google Arts & Culture features content from over 2000 leading museums and archives who have partnered with the Google Cultural Institute to bring the world's treasures online.

# data[].attributes.headline
אומנות במוזיאון ישראל

# data[].attributes.subject
אומנות במוזיאון ישראל

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מוזיאון ישראל, ירושלים

# data[].attributes.attachment_link.title
חוויה משפחתית - מוזיאון ישראל, ירושלים

# data[].attributes.attachment_link.description
הפעלות, סרטונים לילדים וגדולים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
גרפיטי הם ציורים או כתובות שמצוירים ונכתבים ללא הסכמת בעלי הרכוש שעליו יופיעו. ציורי גרפיטי מצויירים על ידי ציירי רחוב וברחוב, על גבי רכוש של אחרים וכאמור, במרבית המקרים ללא הסכמת הבעלים או הרשויות. הם מופיעים לרוב על קירות הבתים, על גבי חומות ובניינים שונים, בערים רבות בעולם.

לעיתים הגרפיטי הוא אמנות, ולעיתים מדובר בציורים או כתובות שנועדו להעביר מסרים חברתיים שונים, פעמים רבות של מחאה והתנגדות לסדר הקיים. עד לפני שנים מספר הגרפיטי נחשב תמיד לעבירה על החוק ונהגו לראות בו ונדליזם. בשנים האחרונות החל הגרפיטי לקבל מקום של כבוד גם באמנות ועל אף שהסובלנות כלפי השחתת רכוש ציבורי או פרטי שגורמים אמני הגרפיטי לא גדלה, חלק מהאמנים המציירים גרפיטי הפכו לכוכבים בתחום האמנות ויצירותיהם מתחילות לקבל מקום של כבוד בגלריות ובתערוכות המוקדשות להם.

פירוש המילה "גרפיטי" בא משפות שונות ומקורה הראשוני הוא המילה היוונית "גרפאין" שמשמעותה "לכתוב". כדאי לציין שהגרפיטי הוא עניין עתיק יומין וכתובות וציורים כאלה הופיעו מציורי מערות של האדם הקדמון, דרך ציורים על קירות בערי האימפריה הרומית ועד לכתובות של חיילים צרפתיים מצבא נפוליאון, שמופיעות באתרים מתקופת מצרים העתיקה.
פעם גרפיטי נחשב ונדליזם (מתורגם):

הנה ציירי גרפיטי ניו-יורקיים בעבודה:

על תולדות הגרפיטי:

האם גרפיטי הוא אמנות או ונדליזם?

כך או כך, הגרפיטי הולך ונכנס למוזיאונים:

ועדיין יש ויכוח אם גרפיטי היא אמנות או ונדליזם:

גאון הגרפיטי מלונדון בנקסי מפתיע כל הזמן (מתורגם):

קבוצת גרפיטי ישראלית שמציירת על קירות בערים הגדולות:

וסרטון שמציג איך עושים אמנות רחוב:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תרבות ההיפ הופ

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
סגנונות באמנות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
סגנונות בציור

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מושגים באמנות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טכניקות באמנות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אמנות פוליטית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טיפים לילדים

# data[].attributes.attachment_link.title
מהם ציורי הגרפיטי?

# data[].attributes.attachment_link.description
מהו גרפיטי? גרפיטי הם ציורים או כתובות שמצוירים ונכתבים ללא הסכמת בעלי הרכוש שעליו יופיעו. ציורי גרפיטי מצויירים על ידי ציירי רחוב וברחוב, על גבי רכוש של אחרים וכאמור, במרבית המקרים ללא הסכמת הבעלים או הרשויות. הם מופיעים לרוב על קירות הבתים, על גבי חומות ובניינים שונים, בערים רבות בעולם.

# data[].attributes.headline
חִידַת הַדִינוֹזָאוּרִים -קְרִיאָה

# data[].attributes.subject
חִידַת הַדִינוֹזָאוּרִים -קְרִיאָה

# data[].attributes.body
אֶנְצִיקְלוֹפֶּדְיָת אֵאוּרִיקָה- קְרִיאָה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
שלום,
נראה שכבר הכרתם את אאוריקה. בטח כבר גיליתם כאן דברים מדהימים, אולי כבר שאלתם שאלות וקיבלתם תשובות טובות.
נשמח לראות משהו מכם בספר האורחים שלנו: איזו מילה טובה, חוות דעת, עצה חכמה לשיפור או כל מה שיש לכם לספר לנו על אאוריקה, כפי שאתם חווים אותה.

# data[].attributes.attachment_link.title
דינוזאורים - אנציקלופדיית אאוריקה

# data[].attributes.attachment_link.description
שלום, נראה שכבר הכרתם את אאוריקה. בטח כבר גיליתם כאן דברים מדהימים, אולי כבר שאלתם שאלות וקיבלתם תשובות טובות. נשמח לראות משהו מכם בספר האורחים שלנו: איזו מילה טובה, חוות דעת, עצה חכמה לשיפור או כל מה שיש לכם לספר לנו על אאוריקה, כפי שאתם חווים אותה.

# data[].attributes.headline
 דִּינוֹזָאוּרִים- ג

# data[].attributes.body
דִּינוֹזָאוּרִים- גלילאו

# data[].attributes.attachment_link.title
גלילאו עונה 5: פרק 1 - דינוזאורים – הסיפור האמיתי

# data[].attributes.headline
דִּינוֹזָאוּר מִלֵגו

# data[].attributes.body
דִּינוֹזָאוּר מִלֵגוֹ

# data[].attributes.headline
  אוֹרִיגָמִי דִּינו

# data[].attributes.body
אוֹרִיגָמִי דִּינוֹזָאוּר

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מרכז שקד - טלי אלדר, מרפאה בעיסוק

# data[].attributes.attachment_link.title
איך ללמד קשירת שרוכים בשלוש דקות בכיף

# data[].attributes.headline
מדעים - ניסוי הכנת גלידה ב-10 דקות

# data[].attributes.subject
מדעים - ניסוי הכנת גלידה ב-10 דקות

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
איך להכין בבית גלידה מ-4 רכיבים בלבד ותוך 10 דקות בלבד - בעזרת קילו מלח

בניסוי הנוכחי נלמד איך להכין גלידה - מה הסוד של גלידה רכה ולא קירחית, ואיך מלח עוזר לנו להקפיא את הגלידה תוך 10 דקות.

חומרים וציוד

מהלך הניסוי

את מהלך הניסוי אפשר לראות בסרטון:

ברצוני להודות לד"ר דפנה מנדלר שהביאה לידיעתי את הניסוי

הגודל קובע

גלידה היא מאכל קפוא, שמכיל בעיקר מים: מהחלב, מהשמנת או ממיצי הפירות שמהם היא עשויה. כאשר מים קופאים הם הופכים לקרח. אז מה ההבדל בין גלידה לבין, נגיד, שלגון קרח, או קוביית קרח. הרי קוביית קרח היא קשה, כמין מוצק אחיד ושביר - שממש לא דומה לגלידה. אם ננסה להקפיא במקפיא הביתי את תערובת הגלידה שהכנו בניסוי - ה'גלידה' שתתקבל תהייה דומה לקוביית קרח: קשה ומוצקה ושבירה - ובכלל לא דומה לגלידה. הסיבה לכך היא הגודל - הגודל של גבישי הקרח שנוצרים. בקוביית קרח נוצר לנו גביש קרח, בודד, גדול מאוד (בגודל כל קוביית הקרח) ואחיד. בגלידה אנו מעוניינים ליצור הרבה גבישי קרח קטנים, או ממש קטנטנים - שיהיו ממש בלתי מורגשים בפה ובלשון ויעזרו להקנות לגלידה מרקם רך וחלק. אפשר אולי לדמות את זה לאבן גיר גדולה וקשה - שדומה לקרח, לעומת אבקת גיר רכה - שדומה לגבישי הקרח בתוך הגלידה. כלומר בגלידה הגודל כן קובע - ככל שיותר קטן יותר טוב.

ואיך משיגים גבישים קטנים - מקפיאים מהר ומפריעים לתהליך כל הזמן. גיבוש גבישים גדולים הוא תהליך שדורש זמן ומנוחה כדי שהגביש ייבנה ויגדל. ולכן אם רוצים גבישים קטנים יש לעשות את ההפך - להקפיא מהר, בעזרת טמפרטורה נמוכה מאוד, ולהזיז את התערובת כל הזמן - מה שמפריע לגבישים גדולים להיווצר. כך בדיוק עובדות 'מכונות גלידה' שמערבבות את תמיסת הגלידה כל הזמן תוך כדי הקפאה, וכך אנו עושים גם בניסוי. התזוזות הבלתי פוסקות גם 'שוחקות' את גבישי הקרח אלו כנגד אלו מה שעוזר להקטין אותם עוד יותר, וגם עוזרות להכניס אוויר לתוך הגלידה. האווריריות גם משפרת את מרקם הגלידה.

מתחת לאפס

אנו הקפאנו את הגלידה שלנו בעזרת קרח כתוש. הקרח הכתוש מפשיר במהרה - ונוצר לנו בעצם תערובת של מי-קרח, לתערובת כזאת ישנה טמפרטורה של 0 מעלות צלזיוס (למעשה, ככה בדיוק הגדיר המדען צלזיוס את הערך 0 במדחום שבנה - טמפרטורה של מי-קרח). 0 מעלות זה למעשה טמפרטורת המעבר של מים בין נוזל למוצק וההפך. כלומר, בניגוד לתפיסה המקובלת 0 מעלות איננה טמפרטורת הקפיאה של המים בלבד, אלא באותה מידה טמפרטורת ההפשרה של הקרח. אם לדייק - זאת הטמפרטורה שבה קצב הקפיאה שווה לקצב ההפשרה - טמפרטורה שבה נמצאים מים עם קרח בשיווי משקל.

כאשר מבינים זאת - מבינים כי 0 מעלות זה לא טמפרטורה קרה מספיק כדי להקפיא לנו את תערובת הגלידה, בטח לא במהירות - ולכן צריך לרדת בטמפרטורה אל מתחת לאפס. כאן בא לעזרתנו המלח.

המלח משנה נקודת קיפאון ומקרר

כאשר מוסיפים מלח למים (או כל מומס אחר, לכל ממס אחר) - הוא משנה את טמפרטורת הרתיחה והקפיאה שלהם: הוא מעלה את טמפ' הרתיחה (ולכן מי-מלח ירתחו בטמפ' גבוהה מ-100 בהם רותחים מים נקיים) ומוריד את נקודת הקיפאון - ולכן מי-מלח יקפאו בטמפ' נמוכה מ-0 מעלות. אפשר לחשוב על זה כאילו המלח המומס מפריע לתהליכים הללו להתרחש, ולכן דרוש הקצנה בטמפרטורה על מנת שיתרחשו. ככל שריכוז המלח גבוה יותר - כך ההקצנה בטמפרטורה הדרושה לקיפאון (ולרתיחה) גדולה יותר. תמיסה רוויה של מי מלח (כלומר כאשר ממיסים עוד ועוד מלח במים עד שכבר לא נמס יותר) יקפאו בטמפרטורה של סביבות מינוס 20 מעלות!

כאשר הרבה מלח בא במגע עם קרח - הוא מתחיל להתמוסס בו, וכאמור, מוריד את טמפרטורת הקיפאון שלו. כתוצאה מכך הוא גורם לקרח להפשיר - כי, כאמור כל עוד הטמפרטורה מעל מינוס 20 מעלות (וזה המצב), הקרח לא יכול להישמר במצב מוצק כאשר הרבה מלח מומס בו. דרך אגב - זו הסיבה שבערים רבות בחורף, משתמשים בפיזור מלח על הכבישים והמדרכות להפשרת קרח / שלג שהצטבר עליהם.

'כפיית' תהליך ההפשרה הזו של המלח על הקרח - גורמת גם לקירור. במבט ראשון זה נראה מוזר: לוקחים קרח בטמפ' של, נאמר (3-) מעלות / מי-קרח בטמפרטורה של 0 מעלות, מערבבים אותו עם מלח בטמפ' של 25 מעלות, ומקבלים תמיסת מי-קרח בטמפרטורה קרה משניהם, בסרטון הגענו ל-(13.7-) מעלות ואפשר להגיע אפילו עד (20-) מעלות. איך זה קורה?

זה בגלל שתהליך ההפשרה של קרח דורש אנרגיה, דורש חימום, הרי קרח צריך חום כדי להפשיר. כלומר, אם היינו רוצים לכתוב את התהליך בסגנון משוואה כימית, התהליך אינו רק:

קרח -----> מים נוזלים

אלא:

קרח + חום ----> מים נוזלים

והחום נילקח מהסביבה - ולקיחת חום זה למעשה קירור, ולכן כל הסביבה מתקררת כאשר הקרח מפשיר. אם חושבים על זה, זהו תהליך דומה לתהליך שבו זיעה מקררת את הגוף - רק ששם מים נוזליים, הופכים לאדי מים - תוך לקיחת חום מהגוף / קירור הגוף.

וכך, המלח משמש בעצם תפקיד כפול - הוא גם מאפשר סביבה מימית בטמפרטורה נמוכה מ-0 מעלות, וגם משמש ליצירת תהליך המוביל לקירור.

כמו המלח כך הסוכר

בתוך תערובת הגלידה, יש גם מעט סוכר וגם שומן - מהחלב ומהשמנת שהוספנו. כשהתערובת מתקררת, קודם קופאים גבישי קרח שהם בעיקרם מים שנפרדו מהתערובת, ומסביבם נותרים מים עשירים בסוכר שהולך ומתרכז בהם ככל שהמים הולכים וקופאים. בסופו של דבר חלקיקי הקרח שרויים בתוך נוזל עשיר בסוכר, דמוי סירופ, - בדיוק כמו שמי-המלח המרוכזים לא קופאים. הנוזל הסמיך הזה מחזיק בתוכו חלקיקי קרח, בועות אוויר קטנות (שנוספו בהקצפה) וטיפות שומן. לכן גלידה איננה מוצק בדיוק, אלא תערובת שיש בה שלושה מצבי צבירה - קרח מוצק, מי סוכר נוזליים, שומן רך מהשמנת (רך כמו חמאה), ואוויר במצב גז. וכך נוצר מרקמה הרך והאוורירי.

# data[].attributes.attachment_link.title
גלידה ב-10 דקות

# data[].attributes.attachment_link.description
בניסוי הנוכחי נלמד איך להכין גלידה - מה הסוד של גלידה רכה ולא קירחית, ואיך מלח עוזר לנו להקפיא את הגלידה תוך 10 דקות.חומרים וציודשמנת מתוקהחלבסוכרתמצית ונילמלחכף וכפיתקרח (עדיף כתוש, אפשר לשבור עם פטיש שניצלים)שקית (עדיף מסוג זיפ-לוק, שניתן לסגור בהרמטיות)קופסת פלסטיק גדולהמהלך הניסויאת מהלך הניסוי אפשר לראות בסרטון:ברצוני להודות לד"ר דפנה מנדלר שהביאה לידיעתי את הניסויהגודל קובעגלידה היא מאכל קפוא, שמכיל בעיקר מים: מהחלב, מהשמנת או ממיצי הפירות שמהם היא עשויה.

# data[].attributes.headline
מדעים - ניסוי ניפוח בלון

# data[].attributes.subject
מדעים - ניסוי ניפוח בלון

# data[].attributes.body
בניסוי זה ננפח בלון, ללא נשיפת אויר, מחומרים שיש בבית

# data[].attributes.attachment_link.title
פלנתניה ברשת ניסוי מדעי - ניפוח בלון

# data[].attributes.headline
מדעים - פודקאסט למה הליום עושה קול גבוה?

# data[].attributes.subject
מדעים - פודקאסט למה הליום עושה קול גבוה?

# data[].attributes.body
מתוך אתר הפודקאסטים "למה אבא?
כאן 11

# data[].attributes.attachment_link.title
למה הליום עושה קול גבוה?

# data[].attributes.attachment_link.description
בפרק זה נלמד על גזים ויסודות כימים, האפס המוחלט וגזים אצילים.

# data[].attributes.headline
מדעים - ניסוי 

# data[].attributes.subject
מדעים - ניסוי 

# data[].attributes.body
איך נוריד גשם צבעוני והכל בתוך כוס

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הפעם נראה איך להוריד בתוך כוס גשם צבעוני בעזרת שמן וצבעי מאכל

בניסוי הזה נוריד בתוך כוס משהו שנראה כמו גשם קסום, היורד באיטיות ובצבעים מרהיבים.

ציוד

מהלך הניסוי

את מהלך הניסוי אפשר לראות בסרטון:

הניסוי משלב גם גם תופעה הקשורה לכימיה (מסיסות, או, יותר נכון אי-מסיסות של צבעי המאכל בשמן) וגם תופעה הקשורה לתחום הפיזיקה (צפיפות וציפה/שקיעה של מים ושמן). נסביר את שתי התופעות כדי להבין את הניסוי.

מים ושמן לא מתמוססים

בשלב הראשון רואים כי כאשר מוסיפים טיפות של צבע מאכל לתוך כוס השמן, הצבע לא מתמוסס בשמן. הוא נשאר כטיפות, ואפילו כשמערבבים השמן לא באמת נצבע: טיפות הצבע 'נשברות' לטיפות קטנות יותר בגלל הערבוב, אבל עדיין לא מתמוססות בשמן ונשארות מופרדות בתוכו. זה בגלל שצבעי המאכל מבוססים על מים, ומים ושמן פשוט לא מתמוססים זה בזה.

מדוע זה כך? כדי לענות על השאלה חייבים להבין מה זה אומר ששני חומרים מתמוססים זה בזה. כל החומרים בעולם בנויים מחלקיקים קטנטנים: מולקולות, אטומים או יונים. כאשר חומרים מתמוססים זה אומר שהחלקיקים שלהם בעצם מתערבבים אחד בשני. כשמדובר בחומרים נוזלים או מוצקים, בין החלקיקים המרכיבים אותם קיימים כוחות משיכה חזקים, ששומרים יחד את כל החלקיקים ויוצרים 'גוש' של חומר או טיפה של נוזל, אם לא היו כוחות כאלו חזקים אז החלקיקים לא היו נשארים יחד - והיו למעשה גז.

לכן כדי ששני חומרים יתמוססו זה בזה ויתערבבו זה בזה ברמה החלקיקית, צריכים להיפתח הקשרים שמחזיקים יחד את החלקיקים של כל חומר, ולאפשר לחלקיקים של החומר השני להיכנס וליצור קשרים חדשים. סוג הקשרים שמולקולות יכולות ליצור אלו עם אלו קשור למבנה הכימי הספציפי של כל מולקולה. בין מולקולות המים קיימים כוחות משיכה מאוד חזקים (בשפת הכימאים נקראים קשרי מימן). בגלל שלשמן מבנה כימי אחר, בין מולקולות השמן פועלים רק כוחות חלשים הרבה יותר (בשפת הכימיה הם נקראים קשרי ון דר ואלס). ולכן מולקולות שמן לא יכולות להיכנס בין מולקולות של מים - הן פשוט לא מסוגלות 'לשבור' את הקשרים החזקים שבין מולקולות המים, ולא מסוגלות ליצור איתן קשר חזק כמו שהמים יוצרים עם עצמם, ולכן שמן ומים לא מסיסים זה בזה. אגב - לרוב חומרים שיתמוססו בשמן לא יתמוססו במים וההפך, וגם בניסוי הזה רואים כי חומרי הצבע עצמם שנמצאים בתוך צבע המאכל (אדום, כחול וירוק) שמסיסים במים - לא מתמוססים ולא צובעים כלל את השמן. להרחבה על נושא המסיסות ראו כתבה על כלל המסיסות הכימי.

צף ושוקע

כאשר שפכנו את הצבע לתוך השמן - טיפות הצבע שקעו בתוכו, וכאשר שפכנו את השמן על המים - השמן מיד צף על פני כוס המים, ואילו טיפות הצבע שבתוכו המשיכו לשקוע בתוך השמן, ואף 'לטפטף' ולשקוע הלאה בתוך חצי כוס המים - כמו גשם צבעוני.

מה שקובע אם חומרים יצופו או ישקעו אחד בשני, הוא גודל הנקרא צפיפות או משקל סגולי, שזה היחס בין המשקל לנפח. עבור מים הצפיפות היא 1 גרם למ"ל (1000 מ"ל מים שוקלים 1000 גרם), ואילו עבור השמן הצפיפות היא כ-0.9 גרם למ"ל (1000 מ"ל שמן שוקלים כ-900 גרם).

חוק הציפה התגלה על ידי המדען היווני ארכימדס (לפני כ 2,200 שנה) - והוא קובע בפשטות כי חומרים עם צפיפות נמוכה יצופו על פני חומרים עם צפיפות גבוהה ולהיפך. בגלל ששמן פחות צפוף ממים הוא תמיד יצוף על פניהם. בגלל שמים צפופים משמן - הם תמיד ישקעו בתוכו. לא משנה אם זו טיפה קטנה וקלה או כוס שלמה כי לא המשקל קובע אלא הצפיפות שזה יחס קבוע של משקל לנפח שנשאר קבוע לכל חומר.

טיפות צבע המאכל גם צפופות יותר ממים נקיים - בגלל שמומסים בהם חומרים שמעלים להם הצפיפות, ולכן אחרי שהטיפות עוברות מהשמן אל המים הן ממשיכות לשקוע ו'לטפטף' הלאה, מה שנותן לנו את המראה היפה של הגשם הצבעוני בתוך הכוס.

# data[].attributes.attachment_link.title
איך להוריד גשם צבעוני בכוס?

# data[].attributes.attachment_link.description
הפעם נראה איך להוריד בתוך כוס גשם צבעוני בעזרת שמן וצבעי מאכל בניסוי הזה נוריד בתוך כוס משהו שנראה כמו גשם קסום, היורד באיטיות ובצבעים מרהיבים. את מהלך הניסוי אפשר לראות בסרטון: הניסוי משלב גם גם תופעה הקשורה לכימיה (מסיסות, או, יותר נכון אי-מסיסות של צבעי המאכל בשמן) וגם תופעה הקשורה לתחום הפיזיקה (צפיפות וציפה/שקיעה של מים ושמן).

# data[].attributes.headline
כל אחד יכול לדבר סינית

# data[].attributes.subject
כל אחד יכול לדבר סינית

# data[].attributes.attachment_link.title
כל אחד יכול לדבר סינית! - www.speakit.tv

# data[].attributes.body
| אֶרֶץ | עִיר

# data[].attributes.headline
 דְּגָלִים וּמְדִינו

# data[].attributes.body
דְּגָלִים וּמְדִינוֹת לְפִי אָלֶף
בֵּית

# data[].attributes.attachment_link.title
גלריית דגלי מדינות העולם - ויקיפדיה

# data[].attributes.headline
סיפורים על בעלי חיים

# data[].attributes.subject
סיפורים על בעלי חיים

# data[].attributes.body
1.בחרו טקסט אחד על אחת מהחיות.
2. קראו את הטקסט: לעצמכם בלב, לעצמכם בקול רם, לכל מי שמעוניין לשמוע.
4. ענו על השאלות במחברת.

# data[].attributes.headline
מתמטיקה עם מיקי מאוס

# data[].attributes.subject
מתמטיקה עם מיקי מאוס

# data[].attributes.body
פתרו את התרגילים במחברת חשבון

# data[].attributes.attachment_link.title
חידות לילדים - חידון כייפי בנושא דגלים

# data[].attributes.attachment_link.description
חידות לילדים - חידון אינטראקטיבי כייפי ומגניב ללימוד דגלים של מדינות. האם תדעו לזהות לאיזו מדינה שייך הדגל שבתמונה? בחרו את התשובה הנכונה ובדקו אם צדקתם

# data[].attributes.headline
חידות על בעלי חיים

# data[].attributes.subject
חידות על בעלי חיים

# data[].attributes.body
בדקו את עצמכם - כמה אתם מכירים טוב בעלי חיים. כתבו בתגובות כמה תשובות נכונות עניתם

# data[].attributes.headline
איך מכינים פיל מפלסטלינה

# data[].attributes.subject
איך מכינים פיל מפלסטלינה

# data[].attributes.body
מוזמנים לצפות בסרטון ולהעלות תמונות של היצירה שלכם כאן בתגובות

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ניק ג'וניור ישראל

# data[].attributes.attachment_link.title
פלסטלינה בקטנה: איך עושים פיל מפלסטלינה? - ניק ג'וניור

# data[].attributes.headline
מצאו את ההבדלים

# data[].attributes.subject
מצאו את ההבדלים

# data[].attributes.body
מצאו לפחות 8 הבדלים בין התמונות

# data[].attributes.headline
גן החיות התנכ"י

# data[].attributes.subject
גן החיות התנכ"י

# data[].attributes.body
צפו בסרטון על גן החיות התנכ"י בירושלים - כמה בעלי חיים אתם מכירים? האם ביקרתם שם פעם?
תוכלו לכתוב על הביקור או על חיה שאתם אוהבים במיוחד במחברת שלכם.

# data[].attributes.attachment_link.title
גן החיות התנ"כי - סרט למרכז המבקרים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
עיינו גם בפורטל

פורטל זוחלים ודו-חיים הוא שער לכל ערכי ה זוחלים ו דו-חיים בוויקיפדיה העברית. הפורטל מציג מידע אודות סדרות הזוחלים והדו-חיים, תמונות וסרטונים, קטעי הידעת?, ערכים מומלצים ועוד.

זוחלים הם קבוצה של בעלי חוליות פויקילותרמיים (בעלי "דם קר"), בת 11,050 מינים (נכון ל-2019): סדרת ה תנינאים, סדרת מחודקי ראש ( ספנודון), סדרת ה קשקשאים ( נחשים ו לטאות) וסדרת ה צבים. מאפייניהם העיקריים של הזוחלים הם קשקשים עשויי קרטין המכסים את גופם, ו ויסות חום הגוף על ידי שינוי ההתנהגות. אף על פי שהם נחשבים כאוהבי מקומות חמים ויבשים, הם מצויים במגוון בתי גידול ברחבי העולם. מבחינה אקולוגית, הזוחלים חשובים הן כטורפים והן כנטרפים.

הזוחלים המודרניים מחולקים כך:

אבותיהם הקדמונים הם דו-חיים, מהם התפתחו לפני כ-295 מיליון שנים, לאחר שפיתחו ביצה בעלת קליפה שאפשרה להם להתרבות מחוץ למים. הזוחלים הקדמוניים אינם רק האבות של הזוחלים בני ימינו, אלא גם של ה יונקים וה עופות. הזוחלים החיים כיום התפתחו בעידן ה מזוזואיקון (ה תנינאים וה צבים ראשונים) - תקופה בה שלטו בעולם יצורים אחרים, כמו ה דינוזאורים על הקרקע, ה פטרוזאורים באוויר וה פלזיוזאורים בים - ומאז שרדו אירועי הכחדה נרחבים, כמו הכחדת קרטיקון-פלאוגן שהמיתה את הדינוזאורים כ-66 מיליון שנה לפני זמננו.

הזוחלים, ככל היצורים החיים, מאוימים על ידי סכנות שונות, ובהן: ציד של האדם בשביל עורם או כמקור מזון, הרס בתי גידול (Habitat destruction) ו זיהום.

ב מיון עולם הטבע הקלאסי של קארולוס ליניאוס סווגה קבוצת הזוחלים כ מחלקה, אך מחקרים עכשיויים הראו כי לזוחלים אין אב קדמון משותף הכולל את כל הזוחלים ורק אותם (ללא עופות), ולכן הם נחשבים קבוצה פרפילטית ולא מחלקה בעלת הצדקה טקסונומית.

בעבר היו זוחלים ענקיים באוויר, ביבשה ובים כמו ה אפטוזאורוס, ה דיינוסוכוס, ה קרונוזאורוס וה פטרנודון, אך כולם נכחדו לאחר תקופת ה קרטיקון ואת מקומם תפסו עופות ובעיקר יונקים ענקיים. הזוחל הענק ביותר שחי אי-פעם היה ה דינוזאור ארגנטינוזאורוס שהגיע לאורך של 36.6-40 מטרים (120-131 רגל) מטר ומשקל של 70-100 טונות. הזוחל הגדול ביותר החי היום הוא תנין הים שיכול להגיע לאורך של 5.5-7 מטרים (18-23 רגל) ולמשקל של 1,500 ק"ג. עם זאת, יש מספר מיני נחשים כמו אנקונדה ו פיתון מרושת שהם ארוכים יותר אך שוקלים הרבה פחות. הזוחל הקטן ביותר הוא זיקונית ננסית מ מדגסקר שאורכה 30 מ"מ (ראו גם ב טבלת זוחלים שיאנים). כיום רוב הזוחלים הגדולים ביותר הם ה תנינאים ו הסוג תנין בפרט. שאר הזוחלים הם קטנים או בינוניים למעט מספר מינים של לטאות כגון כוח ענק ומספר מיני צבים כגון צב ים גלדי, צב גלאפגוס ו צב אלדברה.

להלן רשימת ששת הזוחלים הגדולים ביותר וממדיהם, ממוינים לפי משקל ממוצע:

גוף הזוחלים מכוסה ב עור השונה מעורם הלח של הדו-חיים, מעורם המנוצה של העופות, ומעורם השעיר של היונקים. שכבת ה אפידרמיס בזוחלים מצופה ב קשקשים העשויים בעיקר מ בטא-קרטין, אותו החומר ממנו עשויים (בעיקר) ה ציפורניים וה שיער. הקשקשים מחוברים זה לזה באמצעות עור דק וגמיש. שכבות העור והקשקשים משמשות כחיץ לשמירת נוזלי הגוף, סיוע בניהול גזים וחום גוף, הגנה מפגיעות חיצוניות וקרינה, הסוואה ואמצעי תקשורת. תכונה זו של אטימות למים מאפשרת לזוחלים לחיות במקומות יבשים, בשונה מן הדו-חיים. עור הזוחלים עני ב בלוטות אקסוקריניות, הנפוצות בעור הדו-חיים, ובמינים מסוימים אף חסר אותן לגמרי.

אצל ה צבים התפתח שריון, העשוי מעצמות רבות שהתאחו ומשכבה של קשקשים גדולים המכסה אותן (חוץ משריון הצבים הרכים - אשר כמשתמע משמם - הוא רך, ומכוסה בשכבת עור עבה).

כל הזוחלים מחליפים את שכבות העור הישן (הנקרא " נשל") בחדש יותר בתהליך הנקרא התנשלות (Moulting), אם כי באופנים שונים: ה נחשים משלימים התנשלות על פני כל גופם בבת אחת, תוך פריצה מהעור הישן, בעוד שאר ה קשקשאים משירים חתיכות גדולות מן העור. ה תנינאים משירים את קשקשיהם הגדולים אחד אחד, וה צבים משירים רק את השכבות העליונות בעוד ששכבות חדשות מתווספות לתחתונות (על פי מספרן ניתן לקבוע את גיל הצב).

יונקים ועופות " חמי דם" הם אנדותרמיים, כלומר מסוגלים לייצר חום גוף בעצמם, ו הומיאותרמיים, כלומר מסוגלים לשמור על תחום טמפרטורת גוף צר וקבוע. אך הזוחלים " קרי הדם" - בשונה מהם ובדומה לשאר בעלי החיים - הם אקטותרמיים, כלומר חום גופם מגיע ממקורות חיצוניים כמו השמש, ו הטרותרמיים, כלומר טמפרטורת גופם משתנה לפי טמפרטורת הסביבה. כתוצאה מכך, רוב הזמן טמפרטורת הגוף אצל זוחלים דומה לטמפרטורת הסביבה, ונמוכה מטמפרטורת הגוף האופיינית ליונקים ועופות.

במסגרת הגדרה זו, חלק מן הזוחלים נחשבים "סטנותרמיים" (stenothermic), כלומר יצורים חיים המסוגלים לעמוד בטווח טמפרטורות צר, ואחרים נחשבים "אאוריתרמיים" (eurythermic), כלומר יצורים המסוגלים לסבול טווח טמפרטורות נרחב. באופן כללי, זוחלי הקרקע סטנותרמיים יותר מזוחלי הים והעצים.

היבטים רבים של ה פיזיולוגיה של הזוחלים קשורים לטמפרטורה, ומכאן גם התנהגותם ובריאותם. אם טמפרטורת גופם של הזוחלים עולה מעל או יורדת מתחת לתחום הרגיל - גופם יפסיק לתפקד כהלכה והם לא יוכלו לזוז. האופן העיקרי בו זוחלים מווסתים את טמפרטורת הגוף שלהם הוא באמצעות התנהגותם (לפירוט ראו בסעיף התנהגות). לעיתים קרובות הם נאלצים לשהות זמן מה באור שמש ישיר, או לחלופין על מצע כלשהו שחומם קודם בקרני השמש, עד שטמפרטורת הגוף שלהם תעלה לרמה מספקת לצורך פעילויות שונות. מאידך, כאשר הסביבה הופכת חמה מדי הם נאלצים לשהות בצל או במאורה על מנת לקרר את גופם. לכן רוב היבטי ההתנהגות, אורח החיים והתפוצה אצל זוחלים מוכתבים על ידי טמפרטורת הסביבה הרבה יותר מאשר אצל יונקים ועופות (לפירוט ראו בסעיף תפוצה).

מערכת החיסון של הזוחלים מגיבה באופן חלש יותר בחורף. כמו כן, הם זקוקים ל קרינת על-סגול כדי לייצר ויטמין D3, המסייע לספוג סידן דרך מערכת העיכול. מחסור בקרינה זו, במיוחד מסוג " גל בינוני" (UV-B), יוביל ל-Metabolic bone disease.

בדומה לשאר בעלי-חיים "קרי דם", חילוף החומרים ( מטבוליזם) אצל זוחלים בני-זמננו איטי באופן משמעותי מזה של יונקים ועופות "חמי דם", והם צורכים ומוציאים הרבה פחות אנרגיה ליחידת זמן.

רמת הפעילות הנמוכה אשר מוכתבת על ידי חילוף החומרים האיטי גורמת לכך שזוחלים בני-זמננו, בהשוואה ל יונקים ועופות, ממעטים יותר לחקור את סביבתם, ללמוד דברים חדשים וליצור חיי חברה מורכבים. חילוף החומרים האיטי יותר אצל זוחלים גם מגביל אותם בהוצאת אנרגיה גבוהה במיוחד ומאמצים גופניים קשים במיוחד, אשר אפשריים בבעלי-חיים חמי-דם, למשל תעופה בטפיחות כנפיים פעילות אצל עופות, או ריצה למרחקים ארוכים ביונקים.

חוקרים רבים כיום סבורים כי בשונה מן הזוחלים בני-ימינו, כמה זוחלים נכחדים היו "חמי דם" לפחות במידה מסוימת. אף שלא ניתן לבדוק זאת ישירות בשלדים מאובנים, ראיות נסיבתיות רבות מצביעות על כך. מאובני דינוזאורים רבים התגלו באזורי ה קטבים (אשר בתקופתם היו קרירים למדי, אם כי הרבה פחות קרים מאשר כיום). שלדי דינוזאורים רבים, למשל דיינוניכוס, רומזים שהם היו פעילים ומהירי ריצה, ו פטרוזאורים היו מסוגלים לעוף. דינוזאורים מנוצים היו מכוסים במעטה נוצות פלומתיות אשר שימשו ככל הנראה כ בידוד תרמי, האופייני לבעלי-חיים חמי-דם.

כמו אצל שאר בעלי ארבע רגליים, גם בזוחלים יש מחזור דם כפול - מחזור קטן ל ריאות ומחזור גדול לשאר חלקי הגוף. אך בדומה למצב בדו-חיים, גם בזוחלים עדיין אין הפרדה מוחלטת בין שני המחזורים: במקום חלוקה לחדר ימני וחדר שמאלי ב לב ישנו רק חדר אחד, וכתוצאה מכך ייתכן ערבוב בין דם עשיר ב חמצן המגיע מן הריאות לדם עני בחמצן המגיע משאר חלקי הגוף. יוצאים מכלל זה הם התנינאים, שבלב שלהם יש מחיצה שרירית המחלקת את החדר למדור ימני ושמאלי, בדומה למצב בעופות וביונקים. ואולם אפילו אצל התנינאים מחיצה זו עדיין איננה מושלמת לחלוטין, ונותר בה חור קטן (foramen of Panizza).

ההפרדה הבלתי-מושלמת בין מחזורי הדם בדו-חיים ובזוחלים מפורשת בדרך-כלל כשריד אבולוציוני של תהליך ההתפתחות מ דגים בעלי מחזור הדם היחיד. כמה חוקרים הציעו מנגנונים שונים של זרימת דם בחדרי הלב במיני זוחלים מסוימים, אשר בפועל מצליחים להפחית או למנוע ערבוב דם עשיר בחמצן עם דם עני בחמצן למרות ההפרדה הבלתי-מושלמת. ייתכן גם שזוחלים רבים מסוגלים להשלים עם מידה מסוימת של ערבוב ופגיעה ביעילות מטבולית כתוצאה מכך, שכן קצב חילוף החומרים אצלם בדרך-כלל נמוך מזה של יונקים ועופות.

בדומה לדו-חיים, זוחלים קטני-גוף רבים סופגים חלק מן החמצן הדרוש להם מן האוויר ישירות דרך עורם, לעיתים באזורים מסוימים שלו שבהם העור חדיר יותר. למרות זאת, לפחות חלק מן הנשימה מתבצע תמיד באמצעות הריאות.

שלא כמו ביונקים ובעופות, למרבית הזוחלים חך משני קטן ובלתי-מפותח, כך שאין הפרדה בחלל הפה בין דרכי הנשימה ודרכי המזון. כתוצאה מכך רבים מהם אינם מסוגלים לנשום דרך הראות בעת האכילה. יוצאים מכלל זה התנינאים, שהם בעלי חך משני מפותח המאפשר להם לנשום בעת האכילה. אצל הנחשים חך משני בלתי מפותח, אך החלק הקדמי של קנה הנשימה התארך קדימה והתחבר לנחיריים, מה שמאפשר לנחשים לנשום כאשר הם בולעים את טרפם, תהליך שעשוי להימשך אצלם זמן רב.

חוש הריח מפותח אצל מרבית הזוחלים, ויש להם מספר איברים הרגישים ל גירויים כימיים ב אף וב חך. בדומה לבעלי ארבע רגליים רבים, הזוחלים (חוץ מן הצבים) הם בעלי איבר יעקובסון - איבר הרחה נוסף לאף בתקרת הפה. איבר יעקובסון מפותח אצל הלטאות, אך לשיא התפתחותו הגיע אצל הנחשים. כאשר נחש קולט קול דרך הקרקע או כאשר ריח חזק מגרה את אפו, הוא מרים מעט את ראשו, משרבב את לשונו ומכניסה בחזרה במהירות מספר פעמים. בכל החזרה של הלשון, קצה נוגע סמוך לפתח בחך המוביל לאיבר יעקובסון, ובכך היא מעבירה אליו חלקיקי ריח שדבקו בה. רבים מן הזוחלים, כמו צפעיים גדולים ו חומטיים, מסתמכים כמעט באופן בלעדי על איבר יעקובסון לאיתור ומעקב אחר טרף. זוחלים אחרים, כמו התנינאים, נעזרים בו למציאת בן או בת זוג.

חוש השמיעה אצל מרבית הלטאות טוב, וחד אף יותר אצל תנינאים. לעומתם נחשים, צבים ולטאות תת-קרקעיות רגישים בעיקר לתנודות ב תדר נמוך, יכולת יעילה במיוחד לקליטת קולות המועברים דרך הקרקע. לנחשים אין כלל עור תוף, וכתוצאה מכך הם אינם מסוגלים בדרך-כלל לשמוע קולות, אפילו חזקים למדי, אשר מועברים דרך האוויר. לעומת זאת הם רגישים מאוד לתנודות בתדר נמוך המועברות דרך הקרקע, אותן הם קולטים באמצעות עצמות ה גולגולת הישר אל האוזן הפנימית, בתהליך הנקרא " הולכת עצמות" (Bone conduction).

מינים רבים של נחשים, למשל מתת-משפחת ה עכסנים וממשפחות ה פיתוניים וה חנקיים ( Boidae), מסוגלים לחוש ב קרינת חום תת-אדומה, ולקלוט תמונת חום הנפלט מעצם במרחק של עד מטר מהם אפילו בחושך מוחלט (בדומה ל הדמאה תרמית). יכולת זו מפותחת עד כדי לאפשר לנחש עיוור מלידה "לראות" תמונת חום של יצור העומד מולו, ולתקוף במדויק חלקי גוף פגיעים שלו.

חישת קרינה תת-אדומה מתבצעת ב" איברי גומה" (Pit organs), שהם שקעים קטנים בפניהם של הנחשים. איברי גומה מצוידים ב קולטני חישה רבים המכילים תעלות יונים מסוג TRPA1, אשר הנפתחות למעבר כאשר הן מגיעות לטמפרטורה מסוימת. לדוגמה, אצל העכסנים התעלות נפתחות כשהן מגיעות לטמפרטורה של 28 מעלות צלזיוס בקירוב, המתאימה למכרסם קטן בטווח של כמטר. צורתם, מספרם ומיקומם של איברים אלו שונים במיני נחשים שונים: ל חנקיים יש שלושה איברים או יותר בין הקשקשים המקיפים את פיהם, בעוד שאצל ה עכסניים שני איברים המכוסים ב קרום בין העיניים לנחיריים.

בנוסף לאיתור ומעקב אחר טרף, נמצא לאחרונה כי אצל שתי קבוצות, כמו העכסן האימתן ( Crotalus atrox), איברים אלו מסייעים בוויסות חום הגוף.

חדות ראייתם של הזוחלים משתנה בהתאם למין: מזוחלים בעלי ראייה טובה, בעיקר אלו הפעילים בלילה, ועד זוחלים עיוורים או חסרי עיניים, כמו לטאת דיבמוס דלאי ( Dibamus dalaiensis). ראיית צבעים אינה תכונה נפוצה בקרב הזוחלים.

לכמה מיני זוחלים, כמו ה ספנודון ו איגואניים רבים, יש בחלק העליון של ראשם איבר הרגיש לשינויים בעוצמת האור שנקרא עין הקודקוד, ומוכר גם בשמות " עין שלישית" ( Third eye) ו" עין האצטרובל" ( pineal eye). איבר זה מקושר ל בלוטת האצטרובל, ומסייע לבעל החיים לווסת את השעון הביולוגי שלו וייצור הורמונים הקשורים ל הומיאותרמיות.

אצל מרבית מיני הזוחלים ה עפעף התחתון נע יותר מן העליון, חוץ מן התנינים אצלם מועדף העפעף העליון. לנחשים אין עפעפיים נעים כלל, ובמקומם כל עין מכוסה בקשקש מגן קבוע ושקוף.

צורת ה אישון משתנה לפי מין הזוחל: מהעיגול המאפיין את הצבים וזוחלים רבים אחרים הפעילים ביום, דרך צורת החריץ האנכי של התנינים וזוחלי הלילה והחריץ האופקי של נחשי עצים אחדים, ועד קו הנקודות האנכי של מיני שממיות מסוימים.

מערכת העצבים של הזוחלים דומה ביסודה לזאת של שאר החולייתנים, ובכלל זה מוח שדרה, חלקי מוח ותריסר זוגות של עצבי גולגולת, שלהם תפקודים דומים לאלו של עצבי הגולגולת באדם, למשל. המוח הגדול ו המוח הקטן בזוחלים גדולים מעט יותר מאלו של ה דו-חיים, אך קטנים בהרבה מאלו של יונקים ועופות. המדד המשמש להערכת גודל המוח תוך ניכוי השפעת גודל הגוף הוא " מנת המוחיות" (Encephalization Quotient). מנת המוחיות האופיינית לזוחלים בני זמננו הוא כעשירית מזו של יונקים ועופות, כלומר לזוחל טיפוסי יש מוח קטן פי עשרה ממוח יונק או עוף באותו גודל גוף. בהתאמה לגודל המוח, הזוחלים נחשבים ל אינטליגנטים פחות מן היונקים והעופות.

אף על פי ש האב הקדמון של הזוחלים היה בעל ארבע רגליים, אצל מספר קבוצות זוחלים יש נטייה להתנוונות ה גפיים ואף להיעלמותם. במיני חומטים רבים, כמו הנחושית העינונית, הרגליים קטנות מאוד. אצל לטאות ממשפחת ה קמטניים ניתן למצוא מינים בעלי גפיים מפותחות ועד מינים דמויי-נחש החסרים גפיים לחלוטין, למשל קמטן החורש הנפוץ בארץ-ישראל. לבני משפחת ה ביפדיים יש רק גפיים קדמיות המשמשות לחפירה. קבוצות שלמות של זוחלים איבדו לחלוטין את גפיהם, כמו הנחשים המוכרים וה טבעונים דמויי ה תולעת. עם זאת, אפילו אצל זוחלים חסרי גפיים ניתן בדרך-כלל למצוא שרידים של עצמות הגפיים, הכתפיים או האגן, המעידים על מוצאם האבולוציוני מאב קדמון בעל גפיים.

בזוחלים בעלי רגליים, ה ירך וה זרוע פרושות הצידה מן הגוף, ורק ה שוק ו אמת הזרוע נוטות למטה. כתוצאה מכך כפות רגליהם מוצבות לצידי הגוף, ולא מתחתיו כמו ביונקים ובעופות. צורת גפיים זו מקנה לגוף יציבה "שרועה" - נוגעת בקרקע - ומכאן שמם "זוחלים". מכאן גם דרך הילוכם של הזוחלים: הם מחזיקים אך במעט את גופם מורם מעל הקרקע, ומניעים אותו מצד לצד כדי להגדיל את אורך הצעד. הליכה זו נראית בעיני ביולוגים אחדים כבלתי יעילה ומסורבלת. אולם, צורה זו לא השתנתה כמעט במשך מיליוני שנים ומופיעה אצל רוב הזוחלים והדו-חיים, ועל כן ניתן לטעון כי אם הייתה מפריעה להם, הרי הייתה נעלמת. כמו כן, יציבתם מותאמת לאורח חייהם המתבסס על שימור רב ככל הניתן של אנרגיה.

בנוסף, הזוחלים פיתחו שיטות תנועה מגוונות: חלק גדול מהם שוחה, ובכלל זה צבי הים להם גפיים דמויות סנפירים, התנינאים להם גפיים המשמשות הן לשחייה והן להליכה, ונחשי הים ( Hydrophiinae) חסרי הגפיים השוחים באמצעות הנעת גופם; רבים שידרגו את תנועתם לכדי טיפוס, כמו ה שממיות שיכולות לטפס על קיר זכוכית, הנחשים ( ראו קישורים חיצוניים), וה זיקיות אשר לופתות ענפים באמצעות אצבעותיהן וזנבן; מעטים מהם אף יכולים לנתר, כמו ה אנוליס ( Anolis), קבוצות אחדות פיתחו יכולות דאייה מגוונות (מפורטות מטה); ואחרים יכולים אף לרוץ על רגליהם האחוריות, כמו לטאות הקולר ( Crotaphytus), לטאות ה בסיליסק היכולות אף לרוץ על מים ( ראו קישורים חיצוניים) ו חרדון הצווארון. תנינאים צעירים או קלי משקל אף יכולים ללכת באופן דומה ליונקים - הליכה זו נקראת "הליכה גבוהה" ("high walk") והיא נעשית באמצעות הרמת עצמם מהקרקע ותנועה קלה מצד לצד - או אף "לדהור" באמצעות הנעת הגוף למעלה ולמטה ( ראו קישורים חיצוניים). לדינוזאורים היו רגליים מוצבות מתחת לגופם ויציבתם הייתה זקופה בדומה לזו של עופות ויונקים.

יכולות דאייה ואף תעופה פעילות התפתחו פעמים רבות באופן בלתי-תלוי אצל קבוצות זוחלים שונות במהלך האבולוציה. זוחלים דואים החיים בימינו הם ברובם מינים קטני-גוף המטפסים על עצים וסלעים. במינים כאלו, הגדלת שטח הפנים של הגוף מאפשרת צניחה איטית ובטוחה בעת קפיצה ממקום גבוה. במינים מתקדמים יותר המשטחים האווירודינמיים גדלים ומשתכללים, ומאפשרים דאייה הדרגתית יותר ומבוקרת. יכולת דאייה ידועה במספר זוחלים בני-ימינו (להלן סוגים, אך לא בהכרח כל המינים בסוג דואים):

הסוג דרקון דואה (Draco) ממשפחת החרדוניים - כ-45 מינים. בסוג זה קרום התעופה הוא עור הנמתח בין צלעות מוארכות של בית החזה, ולא בין הגפיים כמו במרבית הקבוצות הדואות האחרות. הדרקון מסוגל לפרוש או לקפל כרצונו את הצלעות והקרום המתוח ביניהן. ישנם מקרים מתועדים של דרקונים שדאו למרחק של כ-60 מטרים - מרחק רב בהתחשב בעובדה שרובם באורך של כ-20 ס"מ.

הסוג Holaspis ממשפחת הלטאיים עצמותיהן החלולות והעובדה כי הן יכולות לשטח את גופן (בעיקר בטנן) עוזרות להן לדאות או לצנוח באיטיות.

הסוג שממית דואה (Ptychozoon) ממשפחת השממיתיים למינים בסוג יש קרומי העור לאורך גופם שעוזרים להם לדאות.

הסוג Luperosaurus ממשפחת השממיתיים דואים בצורה דומה שממיות הדואות.

הסוג Thecadactylus, דואים בצורה דומה לשממיות הדואות.

הסוג Cosymbotus ממשפחת השממיתיים, דואים בצורה דומה לשממיות הדואות.

נחש מעופף - מסוגל להכפיל את רוחבו על ידי שיטוח גופו, ולכווץ את אזור הבטן שלו פנימה בצורת פעמון, שמתפקד בדומה למצנח. הנחש מסוגל לבקר את כיוון הדאייה הרצוי לו באמצעות פיתול גופו, ונעזר בזנבו לשמירה על האיזון.

איברי דאייה נמצאו גם במאובנים של מספר זוחלים נכחדים קטני-גוף מתור ה טריאס, לפני למעלה מ-200 מיליון שנה. ביניהם סוגים כמו איקרוזאורוס ( Icarosaurus) ו קוונוזאורוס ( Kuehneosaurus), שכנפיהם התפתחו מצלעות מוארכות בדומה לאלו של הדרקון הדואה בן ימינו, אף שהם השתייכו לקבוצות אחרות לחלוטין. בולט במיוחד הסוג שרוביפטריקס ( Sharovipteryx), זוחל זעיר שהיה בעל כנף דלתא שנוצרה מקרום עור המתוח בין רגליו האחוריות.

בשתי קבוצות של זוחלים נכחדים - הפטרוזאורים והדינוזאורים - אף התפתחה תעופה פעילה בתנופות כנפיים. שתי קבוצות אלו התפתחו בנפרד ובאופן בלתי-תלוי זו מזו, כפי שמעיד מנגנון התעופה השונה שלהם: אצל הפטרוזאורים התפתח קרום עור אשר נפרש בין הזרוע והאצבע החמישית הארוכה שלה ובין הרגל האחורית והזנב. ב דינוזאורים מנוצים, ובעופות שהשתלשלו מהם, נוצות תעופה ארוכות על הזרועות והזנב התפתחו מנוצות פלומה ששימשו ככל הנראה לבידוד תרמי. עדיין לא ידוע כיצד בדיוק הופיעה התעופה אצל פטרוזאורים ואצל עופות, אך ההשערה המקובלת יותר היא שגם הם היו בתחילה זוחלים מטפסים שהתפתחה אצלם יכולת צניחה ודאייה.

חסרי הגפיים סיגלו לעצמם אופני תנועה שונים כדי להתגבר על חסרונם. הנחשים פיתחו חמש דרכי הילוך עיקריות המשמשות אותם בהתאם לסוג המשטח עליו הם נעים, מהירות התנועה, משקל הפרט ועוד. נחש יחיד יכול להשתמש ברוב או בכל החמש, ואף מסוגל להשתמש בשתי דרכים שונות בחלקי גוף שונים. הם נעים באמצעות כיווץ שרירים היוצר traction בין קשקשיהם לבין המשטח עליו הם מחליקים, ודחיפת עצמם אחורה כנגד המשטח. מספר רב של חוליות גמישות מאפשרות להם לנטות לכל כיוון ואף להתפתל סביב עצמים.

התנועה הבסיסית ביותר היא תנועה גלית ( Undulatory locomotion). היא משמשת את כל חסרי הגפיים, כולל נחשי הים. התנועה מתחילה בראש, שם הנחש מכווץ את שריריו, מזיזו קדימה בכיוון אלכסוני לצד מסוים ובכך גורם לשאר גופו לעקוב אחריו. לאחר מכן התהליך חוזר חלילה לצד השני.

תנועה שנייה, המשמשת גם נחשים מטפסים, היא תנועת כיווץ ( Concertina). בתנועה זה הנחש נע קדימה מבלי להזיז את גופו לצדדים, זאת באמצעות כיווץ גופו לכדי צורות S רבות, הזנקת חלקו הקדמי קדימה, הורדתו כלפי הקרקע, מציאת מקום אחיזה ומשיכת החלק הנותר.

תנועה בקו ישר משמשת לרוב נחשים גדולים, כמו פיתוניים. בתנועה זו חלק מהבטן מורם מעט מעל הקרקע, נמתח קדימה, מורד ומוצא אחיזה בקרקע, מושך את שאר הגוף וחוזר חלילה עם חלקי גוף אחרים ( ראו קישורים חיצוניים).

חוסר גפיהם של חסרי הגפיים אינו מהווה אבן נגף בפניהם, אלא ההפך הוא הנכון: הוא מאפשר להם להשתחל אל תוך חללים קטנים וצרים, כמו סדק בסלע וצמחייה צפופה. כמו כן, חלק ממינים אלו נעים במהירות, כמו הממבה השחורה היכולה לנוע במהירות של עד כ-16 קמ"ש (הנחש המהיר בעולם).

ככל בעלי ארבע הרגליים (קיימים כיום: דו-חיים, יונקים, עופות והזוחלים עצמם), לזוחלים יש בליטה (Occipital Condyle) המחברת בין העצם האחורית והתחתונה של ה גולגולת לבין עצם האטלס. אצל הזוחלים הבליטה יחידה, בעוד שאצל הדו-חיים היא זוגית.

במינים רבים של זוחלים נמצאה בגוף הנקבות אגירת זרע, אשר עשוי להפרות את הנקבה חודשים ואף שנים לאחר ההזדווגות. כתוצאה מכך עשויה הנקבה להזדווג בעונה אחת ולהטיל ביצים מופרות בעונה שלאחריה, או להזדווג פעם אחת ולהטיל מספר תטולות פוריות. אגירת זרע נמצאה אצל לטאות, צבים ונחשים, ובנקבת אחד ממיני ה זעמניים נמצאו תאי זרע בני שש שנים.

תאי הביצית המופרים מתגלגלים לאיטם החוצה במורד צינור הביצים, ותוך כדי כך הם מתעטפים במספר קרומים ושכבות אשר מופרשים מדפנות צינור הביצים, ליצירת הביצים המוגמרות המוטלות דרך פתח הביב.

הביצה ה"אמניוטית" (בעלת שק שפיר) שהתפתחה בזוחלים (ומהם הועברה גם לעופות ול יונקים מטילי ביצים) מתאפיינת במספר התאמות המגינות על "סביבה" מימית פנימית, שבה מתפתח העובר, מפני הסביבה היבשתית החיצונית: קרום השפיר, קרום ה כוריון, קרום ה אלנטואיס, שכבת ה אלבומין והקליפה ה סידנית החיצונית. קרום השפיר והקליפה אטומים למעבר מים ולכן מונעים התייבשות של העובר, אך מאפשרים מעבר של אוויר לצורך נשימה. נשימת העובר מתבצעת על ידי חילוף חמצן ו פחמן דו-חמצני עם האוויר בנימי דם על פני קרום האלנטואיס, המשמש את העובר כעין ריאות. חלקו הפנימי של שק האלנטואיס משמש למאגר תוצרי ההפרשה של העובר, ומשמש כעין שלפוחית שתן שלו. שכבת האלבומין (ה"חלבון" או ה"לבן" של הביצה) מכילה כ-80% מים ומשמשת בעיקר כמאגר נוזלים, וכן ויטמינים ומלחים. בנוסף הביצה הזוחלית, בדומה לביצים של מרבית מיני הדגים והדו-חיים, עשירה ב חלמון המשמש כמקור המזון של העובר.

מרבית מיני הזוחלים הם מטילי ביצים, אך בכ-20% ממיני הלטאות והנחשים, הצאצאים בוקעים מן הביצה בעודה בצינור הביצים, או במקרים אחרים מיד לאחר הטלתה. תופעה זו, הידועה גם אצל מיני דגים רבים, נקראת השרצה או "ילודת חיים" (Vivipary).

בזוחלים השרצה אופיינית למינים החיים באקלים קר יחסית, שכן היא מאפשרת להגן על הביצים בתוך גוף האם, שהטמפרטורה שלו מעט גבוהה מטמפרטורת הסביבה. גם מספר מאובני איכתיוזאורים מראים בבירור שלדי צאצאים בתוך שלד אמם, וכמה מהם אף מראים את רגע ההשרצה. ילודת חיים אפשרה לאיכתיוזאורים חיים באוקיינוס בלי צורך לעלות ליבשה על מנת להטיל ביצים, כפי שצבי ים למשל נדרשים לעשות.

מעבר מהטלת ביצים להשרצה התרחש ככל הנראה מאות פעמים באופן בלתי-תלוי, בענפים רבים ושונים באבולוציה של הזוחלים. נמצא כי מין אחד של חומט ב אוסטרליה - Sceloporus spinosus - אף מסוגל להטלת ביצים או להשרצת חיים, בהתאם לטמפרטורה וללחות של סביבתו. כמה מיני זוחלים התמחו בהשרצה והביאו אותה לדרגה הקרובה לזו של יונקי שליה - העוברים שוהים זמן מסוים בצינור הביצים, ההופך למעין רחם, והם מוזנים על ידי אמם דרך כלי דם שלהם הנצמדים לכלי הדם שלה ויוצרים מעין שליה. אצל ה נחושית העינונית נוצרת "שליה" מכלי דם של שלפוחית השתן של העובר, ובמינים אחרים היא נוצרת מכלי דם של קרום החלמון.

בדרך כלל, הזוחלים מחבבים אזורים חמים, כמו אזורים בעלי אקלים טרופי או ממוזג, אם כי הם נפוצים על פני רובו של העולם, ובבתי הגידול השונים מאוד במאפייניהם. לדוגמה, ב יערות הגשם רץ ה בסיליסק על פני המים, וביערות ה מחטניים חי לו הזעמן האלמוגי ( Lampropeltis); ב ביצות וב מקווי המים המתוקים שולטים ה תנינאים וה אנקונדות, ובאוקיינוסים ובמקווי המים המלוחים שוחים צבי הים ו פתני הים הקטלניים; ב ארצות העשב (Grassland) באפריקה זוחל פיתון הסלעים האפריקני, ובמדבריות מתרוצץ חרדון סיני (המצוי גם ב ישראל). אף זוחל אינו שוכן במקומות בעלי טמפרטורות נמוכות מאד, כמו אנטארקטיקה.

בית הגידול המדברי אינו מסביר פנים לאף בעל חיים, והזוחלים אינם יוצאים מכלל זה. הוא מעמיד בפניהם בעיות מיוחדות, שהעיקריות בהן הן: טמפרטורות המשתנות באופן קיצוני: גבוהות מאוד במשך היום, ונמוכות עד קור מקפיא במשך הלילה; מחסור במזון ומים; ומחסור במקומות מסתור. כדי להתגבר על כך, הם ( הסתגלו בדרכים שונות לסביבתם. רוב ההסתגלויות התרחשו בין תקופת אאוקן לבין תקופת מיוקן (לפני כ-45 עד 15 מיליון שנים), ואלו משמשות לא רק כדי לשרוד בסביבה קיצונית זו, אלא אף כדי לשגשג בה. באופן בסיסי, הזוחלים הצליחו לאכלס אזורים צחיחים יותר מאלו של הדו-חיים, הודות לעורם השיריוני והכמעט בלתי חדיר, ול התפתחותם כ בעלי שפיר עוברי המטילים ביצים בעלות קליפה קשיחה או עשויה עור. באופן פרטני יותר, כל זוחל הסתגל בדרכים הייחודיות לו (להלן דוגמאות): ל מולך הקוצני תעלות תת-עוריות ה סופחות מים ומעבירות אותם אל פיו; ההלודרמה המרירית אוגרת שומן בזנבה, ויכולה להתקיים ממנו במשך חודשים; איגואנת המדבר ( Dipsosaurus dorsalis) מסוגלת לסבול טמפרטורות גבוהות כ-38-42 מעלות צלזיוס; ל צב הערבות ( Gopherus agassizi) ולצב Gopherus morafkai יש שלפוחית שתן גדולה היכולה לאחסן נוזלים עד כ-40 אחוזים ממשקלם במשך חודשים, ולהפיק חומצת שתן כמעט מוצקת, במטרה לנצל כמה שיותר נוזלים; ללטאות חסרות רגליים Legless lizard) - כמו מינים מהמשפחה לטאות חסרי-רגל ( Pygopodidae) ומשפחת ה קמטניים - יש עיניים קטנות, ראשים צרים, לסתות תחתונות שטוחות וקשקשים חלקים מאד, המסייעים להן "לשחות" ולנשום בחול; וללטאות מהסוג אומה ( Uma) יש קשקשים מחודדים על אצבעות רגליה האחוריות, העוזרים להן לרוץ על גבי דיונות.

זוחלים רבים קשורים למים. הם התפתחו מאבות קדמונים אשר פלשו אל המים או למעשה שבו אל מולדת אבותיהם. רובם קשורים ליבשה ומבלים בה חלק ניכר מחייהם, אך אחרים, כמו צבי הים ומינים אחדים של נחשי הים, כמעט ונטשוה. כמו כן, רוב נחשי ים הפסיקו להסתמך על היבשה ומבלים את כל חייהם במים, ואפילו מולידים בהם את הדור הבא. הודות להיותם הטרותרמיים, זוחלים מימיים יכולים לשהות מתחת למים זמן רב יותר מבעלי חיים הומיאותרמיים. הם הסתגלו באופן שונה כדי לנוע ולצלול, לשמור על חום גוף מתאים ולנהל את כמות המלח בגופם (בסביבה הימית).

זוחלי ה ים ה"אמיתיים", כלומר אלו שלא זקוקים ל מים מתוקים, הם צבי הים, נחשי הים ( Hydrophiinae) ו האיגואנה הימית (כל מיני הזוחלים המימיים האחרים זקוקים למים מתוקים בכמות מסוימת). הם פיתחו שיטות שונות כדי להתמודד עם בית הגידול הימי: הם בעלי בלוטה המפרישה מלחים עודפים; הם אינם שותים את מי הים, אלא מקבלים את הנוזלים הדרושים ממזונם; הם יכולים לשלוט בגובה הציפה שלהם באמצעות הכנסת אוויר לראותיהם והוצאתו, בדומה ל שלפוחית הציפה של הדגים; נחשי הים יכולים לנשום דרך עורם; צב הים הגלדי יכול לשמור על טמפרטורה הגבוהה ב-18 מעלות צלזיוס מזו של הים בו הוא שוחה.

ב ארץ ישראל חיים כ-85 מיני זוחלים. זהו מגוון גדול יחסית לשטחה המצומצם. מספר מיני הנחשים בארץ ישראל גדול ממספרם בכל יבשת אירופה. מגוון זה נובע ממיקומה הגאוגרפי של הארץ, המחבר שלוש יבשות - אפריקה, אסיה ואירופה - ומספר אזורים זואוגאוגרפיים שונים:

תת-האזור הים-תיכוני של האזור הפליארקטי, אשר לו אופייניים מינים כמו לטאה ירוקה, לטאה זריזה, זעמן שחור וצפע מצוי.

תת-האזור הערבתי (או ה"אירנו-טורני") של האזור הפליארקטי, אשר לו אופייניים מינים כמו חרדון מצוי ועין חתול חברבר.

האזור הסהרו-ערבי, אשר לו אופייניים מינים מדבריים דוגמת ישימונית מצויה, שנונית חולות, כוח אפור, חרדון סיני, חרדון החולות ועכן גדול.

האזור האפרוטרופי (ה"סודני" או "אתיופי"), אשר חודר לארץ-ישראל בעיקר דרך השבר הסורי אפריקני, ולו אופייניים מינים ממוצא אפריקני כמו שרף עין גדי, צב רך מצוי ותנין היאור (שנכחד מארץ ישראל רק בתחילת המאה ה-20).

מינים ספורים של זוחלים בארץ הם אנדמיים - הם קיימים רק בארץ ובסביבתה הקרובה, כמו שחור ראש שלווני ו צפע החרמון.

מפני שאינם יכולים לשמור על טמפרטורת גופם בכוחות עצמם, הזוחלים פועלים בצורות שונות כדי להתאים זאת לרמה התקינה:

תנועה בין מקומות חמים וקרים: בבוקר הזוחל מתעורר והולך להשתזף לאור השמש, ולאחר שהתחמם מספיק הוא יוצא לפעילויות השגרה, כמו מנוחה בצל או מתחת לקרקע (בדרך כלל במשך הצהריים) וחיפוש מזון (בדרך כלל בשעות הערב המאוחרות או בשעות הבוקר המוקדמות).

הסתרת חלק מגופם בצל, וחשיפת החלק האחר לאור השמש.

שינוי האופן בו גופם נוגע בקרקע, כמו העכסן העכני (Crotalus cerastes) הנע בצורה כזו כך שרק חלק קטן מגופו נוגע בחול החם.

התאמת כמות הדם העובר בכלי הדם הקרובים לעור: כאשר הזוחל צריך להתחמם, כלי הדם מתרחבים, וכשהטמפרטורות יורדות הם מצטמצמים.

שינוי צבע: מינים מסוימים יכולים לשנות את צבעם לכהה יותר במשך היום (צבע כהה קולט יותר חום מבהיר), וכשסיימו להתחמם הם הופכים חוורים.

פעירת הלוע: פעולה זו נעשית בעיקר על ידי תנינים הרוצים להתקרר.

בדומה לשאר ה מיתרניים, הזוחלים ניזונים כמעט מכל יצור חי - מתאואי מים היכולים לעבור את רף האלף קילוגרם, ונטרפים על ידי תניני הים ו דרקוני קומודו ( ראו קישורים חיצוניים), דרך חרדון הצב אוכל הצמחים, ועד ה לטאיים שאוכלים בעיקר פרוקי-רגליים. רוב הזוחלים טורפים, אוכלי חרקים או אוכלי-כול, והמיעוט הנשאר - קשקשאים וצבים אחדים - ניזונים רק מ צמחים או מ אצות (כמו האיגואנה הימית).

תכונת ה הטרותרמיות שלהם אולי נתפסת כמכשול, הרי בעל חיים הומיאותרמי (" דם חם") יכול להתגורר בבתי גידול בהם קרובו ההטרותרמי לא מסוגל לחיות. אולם, ההומיאותרמיות מגיעה עם מחיר: כדי לשמור על חום גוף קבוע ומתאים, לבעל החיים יש קצב חילוף חומרים גבוה, המצריך אכילה תכופה. הזוחלים, מעצם היותם הטרותרמיים, לא אוכלים באותה התדירות או הכמות בה אוכלים בעלי החיים ההומיאותרמיים. כאשר המזון אינו מצוי בשפע, זהו יתרון בשביל הראשונים: הם לא דורשים אנרגיה רבה, ולפיכך הם מסוגלים לעמוד בפני תקופות רעב באופן טוב יותר. לדוגמה, הם יכולים להיכנס אל תוך בריכה קרה, לשקוע במין תרדמת, להוריד את קצב חילוף החומרים שלהם, ולשמור על מצבורי המזון עד יעבור זעם. כמו כן, תהליך העיכול איטי, והם אינם יכולים ללעוס את מזונם ולפרקו בפיהם. תהליך זה, יחד עם תכונת ה הטרותרמיות שלהם, מאפשרת לזוחלים להתקיים זמן רב מסעודה יחידה. הגדולים שבהם, כמו התנינים ונחשי רב-חנק ( Boa), יכולים להתקיים מסעודה יחידה במשך חודשים.

בדומה להסתגלותם המגוונת בתחומי חייהם האחרים, גם בתזונתם מפגינים הזוחלים אסטרטגיות וצורות שונות. לתנינאים למשל יש לסתות חזקות מאד, ומלתעות המלאות בשיניים חדות ללכידת הטרף ושיניים טוחנות למחיצתו. גם ל צבים יש לסתות חזקות, אך הם חסרי שיניים ולכן התפתח אצלם מקור חזק. אצל הנחשים הלסת התחתונה מופרדת מהעליונה, מה שמאפשר להם לבלוע טרף גדול בשלמותו, אף בגודל היפופטם קטן ( ראו קישורים חיצוניים), והם יכולים להרוג את טרפם באמצעות הזרקת ארס בהכשה או חניקתו בלפיתה עוצמתית. ה זיקיות "יורות" את לשונן הדביקה אל עבר חרק סמוך.

הזוחלים הצמחוניים עומדים בפני בעיית הלעיסה בדומה ליונקים צמחוניים (חומר צמחי מצריך גריסה וטחינה מעצם היותו קשה לעיכול), אך הם חסרים את מבנה השיניים המיוחד של האחרונים, מה שמביא אותם לכדי בליעת גסטרוליתים ("אבני קורקבן") כדי לסייע ל קיבת השרירים שלהם בעיכול. אבנים אלו נמצאו בין שלדי אורניתופודים ו זאורופודה, אם כי ישנה מחלוקת האם הם באמת שימשו את האחרונים לטחינת מזון. שימוש שונה באבני הקורקבן נעשה על ידי תנין הים: הוא בולע אותן כדי לייצב עצמו או לצלול, בדומה לאונייה הנעזרת ב מי נטל. שתי האפשרויות, כלי עזר בייצוב ובעיכול, היו ככל הנראה בשימוש ה פלזיוזאורים.

זכרי תנינאים נוהגים לנהום ולשאוג במטרה למשוך נקבות (וגם כדי להרחיק זכרים מתחרים).

קליפת הביצה וקרומי העובר שומרים עליהם מפני נידוף מים, אך תנאי חום ולחות מתאימים באתר ההטלה הם הכרחיים להתפתחות העובר. לכן בוחרות נקבות הזוחלים בדקדקנות את מקום ההטלה, וכך הן דואגות לשמירה על צאצאיהן. ואולם במרבית מיני הזוחלים נוטשות האמהות את הביצים לאחר ההטלה, ואינן רואות את צאצאיהן. אצל לטאות חד-שנתיות, למשל מיני זיקית, הצאצאים בוקעים בעת שאמותיהם כבר אינן בין החיים.

במינים מסוימים שומרים ההורים על הביצים, ושממיות אוכלות את הקליפות הריקות לאחר הבקיעה. נקבות חומט מגינות על ביציהן מפני טורפים קטנים, הופכות את הביצים בקביעות ומקבצות אותן כשהן מתפזרות. נקבות נחש ה פיתון מסדרות את הביצים בערימה ונכרכות סביבן. מאחר שהן בעלות דם קר, ואינן מסוגלות לחמם את הביצים בעזרת חום גופן, הן מרעידות את גופן בתנודות קלות המעלות את טמפרטורת הביצים. הדאגה לצאצאים בזוחלים מפותחת ביותר בתנינאים, אשר חלקם מטפלים בצאצאיהם במשך שנה או שנתיים. נקבת התנין חופרת קן שבו היא מטילה את הביצים, והיא נשארת לידו ומגינה על הביצים והצאצאים

לטאות כוח והתנינים מפגינים מבנים חברתיים מורכבים ואף יכולים לספור, ו דרקון קומודו אף נצפה משחק. הצבים אינם מגינים על ה טריטוריה שלהם, אך היא בכל זאת נרחבת. כמו כן, חלקם מפתחים לעיתים היררכיות חברתיות. לטאות רבות מפגינות כישורים חברתיים מורכבים, והזכרים אף שומרים על הטריטוריות שלהם באמצעים שונים, כמו סימני ריח.

ברוב עידן ה מזוזואיקון שלטו בעולם יצורים כמו הדינוזאורים וה איכתיוזאורים, אולם כיום הם אינם עוד, ולזוחלים קמו אויבים אחרים, כמו ה יונקים והעופות. רוב הזוחלים הם קטנים עד בינוניים, ומהווים טרף לבעלי חיים אחרים, למעט דרקון קומודו, רוב התנינאים ו נחשי ענק אחדים אשר מהווים טורפי-על בתחום מחייתם, ומספר צבי ענק, אשר גודלם מקשה על טריפתם. כדי להתגבר על כך, פיתחו הזוחלים מספר מנגנוני הגנה:

התחמקות מנוכחות, בריחה והסתתרות: מנגנוני הגנה אלו הם הנפוצים ביותר בקרב הזוחלים. בשעות דחק סביבתי - כלומר פגיעה במצב האיזון של החיה כתוצאה מהפרעות טבעיות, אנושיות וכו' - הם נוהגים להסתתר במחילות עד חלוף הסכנה. תופעה זו מבוטאת באופן הניכר ביותר לעין אצל צבי מים ותנינאים צעירים, אשר בורחים אל מקווה מים סמוך וצוללים בו כאשר הם מזהים סכנה מתקרבת, ואצל נחשים קטנים ומרבית הלטאות אשר מסתתרים מתחת לקרקע ולסלעים, וכן בין צמחייה עבותה. מנגנון ההתחמקות מנוכחות הוא העברת הפעילות לשעות שונות, כמו מעבר לפעילות לילית כדי להתחמק מעופות יום. אולם, למעבר זה יש עלות אנרגטית גבוהה, שהרי הזוחלים הם פויקילותרמים, ולכן צריכים לחמם את גופם כדי לנוע טוב יותר. בעיה זו משפיעה על תפוצתם, ועל כן נראה שפע רב יותר של זוחלים באזורים חמים לעומת אזורים קרים, בהם הם פעילי יום בעיקר.

: רוב מיני הזוחלים ניחנים במופע בגוונים הדומים לאלו בהם ניחן בית גידולם, ומינים אחדים אף יכולים לשנות את צבע גופם (המוכרת ביותר היא הזיקית). מבין טורפיהם העיקריים, העופות ומיני זוחלים אחרים פיתחו ראיית צבע, ולכן ישנה חשיבות לבחירת צבעי עור שתאפשר להם להיטמע ולא לבלוט בנוף סביבתם. אצל מינים רבים, בייחוד לטאות, צבעי העור והקשקשים הם בגווני אפור, חום, חום בהיר וירוק הדומים לצבעים הנפוצים בסביבת המחיה הטבעית שלהם.

: מינים רבים מחקים מינים אחרים או עצמים אותם הטורפים לא מעוניינים לאכול. דוגמה מוכרת לכך היא מינים אחדים של הזעמן האלמוגי (Lampropeltis) הראויים למאכל, אשר מחקים את מופע הפסים של מיני פתני אלמוגים הארסיים (Coral snake). הטורפים מתקשים בזיהוי, ונמנעים מלאכול את שניהם.

הרתעה: כאשר ההסוואה נכשלת ובריחה היא בלתי-אפשרית, משתמשים חלק מהזוחלים באיומים והרתעה. פעולה נפוצה היא הגדלה של החזות בדרכים שונות, כמו יציבה בתנוחה מאיימת, פרישת קרומים על-עוריים (כגון נחש הקוברה אשר זוקף את ראשו ופורש קפלי עור משני צידיו. פעולה נפוצה נוספת היא השמעת קולות מפחידים. לדוגמה, המינים בתת-משפחת העכסנים מרעידים את קצה זנבם העשוי טבעות, ובכך משמיעים קול רשרוש מרתיע.

שריון ואמצעי הגנה גופניים אחרים: כל הזוחלים מוגנים במעטה קשקשים קשיחים המקשים על אכילתם. כמו כן, מינים אחדים שידרגו את אמצעי הגנה זה בדרכים שונות: מינים אחדים, כמו מיני האיגואנית המקרינה (Phrynosoma), עוטים קוצים חדים; לתנינאים מעטה עור המכוסה באוסטאודרמים הקשיח יותר ממעטה הזוחל הרגיל, המכסה את גבם וצידי גופם ומקשה על בעלי חיים אחרים לפגוע בהם; אצל הצבים, הבטן והגב מכוסים בשריון עצם קשיח (חוץ מהצבים הרכים, אשר כמשתמע משמם - הם בעלי שריון רך). צבי היבשה אף יכולים לכנס את ראשם וגפיהם אל תוך השריון כאשר הם מאוימים, אם כי ישנם מספר טורפים חכמים אשר פיתחו דרכים לפצח את שריון הצבים, כמו העיט הזהוב אשר מפיל את הצב מגובה רב (ראו קישורים חיצוניים).

ארס: התפתח אצל קבוצות מועטות, שהמוכרת מביניהן היא הנחשים. הארס משמש להגנה, תקיפה ואף עיכול ראשוני של המזון. הוא מיוצר על ידי בלוטות מיוחדות (למעט בתקופת התרדמת), ויוצא החוצה באמצעות שרירים דרך תעלות שבשיני ארס. בדרך כלל הנחשים מעדיפים להתחבא מהטורף או להרתיעו, אך אם אלו לא עובדים - הם מכישים. אצל נחשים ארסיים, ההכשה מזריקה את הארס המסוכן, וזה יכול לגרום לפציעות חמורות ואף למוות.

חיתוך עצמי: בתהליך שנקרא בלועזית Autotomy (מיוונית: autos = עצמו, tomos = חיתוך), מספר רב של מיני שממיות, חומטים ולטאות אחרות מסוגלים לנתק את זנבם כאשר הם מרגישים מאוימים. הזנב ממשיך להתפתל גם אחרי ניתוקו מהגוף, ובכך יוצר הסחת דעת המאפשרת ללטאה להימלט. אחרי שברחה, יכולה הלטאה לגדל מחדש את זנבה בתהליך שמשכו בין מספר שבועות למספר חודשים. הזנב שגדל מחדש מכיל סחוס ולא עצם, וצבעו דהוי יותר לעומת שאר הגוף. ישנם מיני לטאות שבהן הזנבות בולטים יותר על מנת לפתות את הטורפים לפגוע בזנב הפחות חשוב.

התזת דם: כמה מינים של האיגואנית המקרינה מסוגלים להתיז סילון של דם מעיניהם למרחק של עד מטר. הטורפים ממשפחת הכלביים נרתעים ממגע עם הדם.

ערך מורחב - הרפטולוגיה

קארולוס לינאוס, חוקר הטבע השוודי שייסד את ב מאה ה-18 את שיטת מיון עולם הטבע, עדיין לא הבחין בין דו-חיים לזוחלים, אולי משום שכמה מן הזוחלים שהכיר היטב היו נחשים החיים במים, וכלל את כולם תחת המונח דו-חיים ( Amphibia). כתוצאה מבלבול זה, חקר הזוחלים והדו-חיים גם יחד נקרא עד היום "הרפטולוגיה".המונח נגזר מהמילה ה יוונית herpeton שמשמעותה "דבר זוחל". חוקר הטבע ה אוסטרי יוספוס ניקולאוס לאורנטי היה הראשון שהבחין בין דו-חיים לזוחלים, בשנת 1768, והוא זה שנתן לזוחלים את שמם המדעי Reptilia, אם כי עדיין כתת-קבוצה בתוך קבוצה הכוללת גם את הדו-חיים. המיון המודרני, לעומת זאת, מתייחס לזוחלים כקרובים יותר לעופות וליונקים מאשר לדו-חיים.

ב מאה ה-19, תומאס הקסלי ו ריצ'רד אוון הפכו את מיונו של לאורנטי למקובל, והוסיפו לזוחלים את הדינוזאורים ו מאובנים נוספים של "מפלצות שלפני המבול" (כפי שנקראו באותן שנים). בשנת 1866 הראה ארנסט הקל כי ניתן לחלק את החולייתנים על פי דרך הרבייה שלהם, וכי הזוחלים, העופות והיונקים שייכים לקבוצת בעלי שפיר עוברי. בסוף המאה ה-19 הוגדרה מחלקת הזוחלים כבעלי שפיר עוברי שאינם יונקים או עופות, והוכרו סימני שלד המבדילים אותה משאר המחלקות, כמו פול (קונדיל) עורפי יחיד בגולגולת ומפרוק הלסת בין עצם הריבוע (quadrate) בלסת העליונה ועצם המפרוק (articular) בלסת התחתונה.

ב מאה ה-20 פותחה החלוקה הפנימית הבסיסית של הזוחלים (ולמעשה של כל בעלי השפיר העוברי) על פי פתחי הצדע (temporal fenestrae) בגולגולת שלהם לשלוש קבוצות עיקריות: חסרי פתחי צדע - אנפסידה, בעלי פתח אחד מכל צד - סינאפסידה, ובעלי שני פתחים מכל צד - דיאפסידה. חלוקה זו אושרה ברובה בתחילת המאה ה-21 באמצעות חקר רצפי DNA ב גנום. בהמשך קבוצת האנפסידה בוטלה וחבריה שויכו לבני קבוצת ה זאוריה.

לחצו כדי להקטין חזרה

מחלקת הזוחלים (Class: Reptilia), אחת מארבע המחלקות ה"קלסיות" של בעלי ארבע רגליים (ביחד עם דו-חיים, יונקים ועופות), כבר איננה קיימת בחלוקות טקסונומיות חדישות. הסיבה לכך היא שמחלקה זו היא פאראפילטית, כלומר היא אינה כוללת שניים מן הענפים שהשתלשלו מן הזוחלים - היונקים והעופות. זאת בניגוד למוסכמה ב טקסונומיה הקלדיסטית המודרנית, לפיה קבוצות צריכות להיות מונופילטיות, כלומר לכלול את האב הקדמון של הקבוצה ואת כל הענפים שהשתלשלו ממנו. למעשה, התנינאים שהם "זוחלים" קרובים יותר לעופות מאשר לזוחלים אחרים כמו צבים. דבר כזה אינו יכול לקרות בחלוקה מונופילטית תקינה.

למרות זאת, המיון הפראפילטי הישן של מחלקת הזוחלים עדיין נפוץ ומקובל באנציקלופדיות, לקסיקונים וספרות זואולוגית נוספת לציבור הרחב. מיון זה הוא נוח משום שישנן תכונות פנוטיפיות רבות אשר משותפות לקבוצות ה"זוחלים" הקיימות בימינו, כמו תנינים וצבים, אך לא ליונקים ועופות. התכונה המשותפת החשובה ביותר המייחדת זוחלים הקיימים בימינו היא היותם "קרי-דם", ומתכונה זו נובעות תכונות רבות נוספות: עור החסר כסות מבודדת דוגמת פרווה או נוצות, חילוף חומרים איטי יותר, מוח קטן יותר ואינטליגנציה נמוכה יותר. עם זאת, ייתכן מאוד שכמה קבוצות "זוחלים" נכחדות, ובעיקר חלק מן הדינוזאורים, היו חמי-דם ובעלי כסות נוצות.

בחלוקה הטקסונומית המפושטת למטה, קבוצות הידועות כ"זוחלים" מופיעות בכתב מודגש, וניתן לראות כי הם אינם יוצרים ענף נפרד משל עצמם:

בימינו סוג יחיד - ספנודון

חרדוניים, זיקיתיים, איגואניים, חומטיים, לטאיים, נחשים, ועוד.

עדיין לא ברור במדויק איזו מקבוצות הלבירינתודטיה התפתחו לזוחלים. מכיוון שמאובני ביצים הם נדירים, וקשה מאוד לזהות אם הן בעלות קרום שפיר, ההבדל בין מאובני דו-חיים וזוחלים מוגדר בעיקר על פי מאפייני שלד שלהם. כזוחל הקדום ביותר הידוע למדע נחשב בדרך-כלל הסוג הילונומוס מ נובה סקוטיה בעוד בעבר סברו שהיה זה הסוג Westlothiana או ה קאסינריה ( Casineria), שמאובן שלו התגלה ב סקוטלנד בשנת 1999.

מקובל כיום שהזוחלים הראשונים היו אנאפסידיים, כלומר בעלי גולגולת שלמה וחסרת פתחי-צדע מאחורי פתחי העיניים והנחיריים. עם הזמן הופיעו פתחים בגולגולת שאיפשרו מעבר של שרירי לעיסה. מספרם ומיקומם של פתחים אלו הם בעלי חשיבות רבה בהתחקות אחר האבולוציה של הזוחלים, ולמעשה אחר האבולוציה של כל בעלי השפיר, ובכללם היונקים והעופות.

בשלב מוקדם באבולוציה של הזוחלים התפצל הענף הסינפסידי, המאופיין בפתח צדע אחד (מכל צד של הגולגולת) בעמדה תחתית יחסית. בענף זה התפתחה קבוצת ה פליקוזאוריה, ששגשגה בתור ה פרם המוקדם. כמה ממיני הפליקוזאורים היו בעלי החיים הגדולים ביותר על היבשה בתקופתם, באורך של שלושה מטרים ויותר, חלקם טורפים כמו דימטרודון ואחרים אוכלי-צמחים כמו אדפוזאורוס. קבוצה גדולה נוספת של סינפסידיים, ה תראפסידה, התפתחו ככל הנראה מן הקוטילוזאורים, והיו אבות היונקים. כל קבוצות הזוחלים הסינפסידים נכחדו עם הזמן, והיונקים הם הסינפסידיים היחידים החיים בימינו.

בענף השני של הזוחלים הופיעו הדיאפסידיים, המאופיינים בשני פתחי צדע בכל צד של הגולגולת. הם היו בתחילה הענף הקטן והפחות מפותח, אף שכיום הם כוללים את כל הזוחלים החיים, וכן את העופות.

הצבים הם בעלי גולגולת אנאפסידית, ולכן במשך שנים רבות היה מקובל לראות אותם כקבוצה הפרימיטיבית ביותר של זוחלים בני-ימינו, שהשתלשלה ישירות מן הזוחלים האנאפסידיים הראשונים. ואולם בשנים האחרונות, מספר מחקרים על פי רצפי גנום מצביעים על כך שהצבים השתלשלו מזוחלים דיאפסידיים, ומכאן שפתחי הצדע שלהם נסגרו באופן משני.

ה ארכוזאורים השתלטו על היבשה בתחילת תור הטריאס, לפני כ-230 מיליון שנה. חלקם היו בעלי רגליים זקופות עם כפות המוצבות מתחת לגוף (ולא פרושות לצדדים כמו בזוחלים בני-ימינו), מה שאיפשר להם תנועה מהירה יותר. היו בהם אף כאלו שרצו וקפצו על שתי רגליהם האחוריות, כמו פופוזאורוס, טורף זריז באורך 4 מטרים.

מן הארכוזאורים התפצלו התנינאים, ה דינוזאורים וה פטרוזאורים, שהגיעו לגודלי גוף מרשימים ביותר במהלך היורה והקרטיקון. הפטרוזאורים התפתחו ליצורים המעופפים הגדולים ביותר שחיו אי-פעם. הענק שבהם, קוואצלקואטלוס, היה בעל מוטת כנף של יותר מ-11 מטרים, וכשעמד על הקרקע צווארו ומקורו הארוכים התמרו לגובה ג'ירף בן ימינו. גם התנינאים הגדולים ביותר של הקרטיקון, כמו דיינוסוכוס ו סרקוסוכוס, הגיעו לאורך כפול מן התנינים הגדולים ביותר של ימינו והיו טורפי-על בבית גידולם.

בין הדינוזאורים, ה זאורופודים אוכלי הצמחים היו בעלי החיים הגדולים ביותר שחיו אי-פעם על היבשה. ייתכן שכמה מהם, כמו ארגנטינוזאורוס ו פטגוטיטאן, הגיעו לאורך של למעלה מ-30 מטרים ולמשקל של למעלה מ-70 טון. לצידם חיו במספרים גדולים דינוזאורים ממשפחות ה הדרוזאוריים וה צרטופסיים, שהיו אוכלי צמחים יעילים ביותר, ונפוצו בעיקר ב קרטיקון העליון. הם היו מגוונים מאוד והגדולים שבהם, כגון ה שאנטונגוזאורוס וה טריצרטופס, היו גדולים יותר מ פיל סוואנה אפריקני. הם עצמם שימשו מזון לדינוזאורים ה תרופודים, ביניהם ספינוזאורוס, גיגאנוטוזאורוס ו טירנוזאורוס, הטורפים היבשתיים הגדולים ביותר אי-פעם. כיום ידוע כי רבים מן הדינוזאורים התרופודים היו עטויים בנוצות, ששימשו אותם בעיקר לבידוד תרמי. בסוף תור היורה, לפני כ-145 מיליון שנה, התפתחה יכולת תעופה אצל דינוזאורים מנוצים קטנים מקבוצת ה אביאלאה, שהיו לעופות הראשונים. עופות מעופפים חיו לצד הדינוזאורים והפטרוזאורים לאורך הקרטיקון.

עידן ה קנוזואיקון נחשב ל"עידן היונקים", אשר החליפו את זוחלי המזוזואיקון בגומחות אקולוגיות רבות, כמו אוכלי-צמחים גדולים, טורפי-על יבשתיים וטורפי-על ימיים. מן הזוחלים שרדו רק מספר קבוצות מענפים דיאפסידיים נפרדים - הקשקשאים, התנינים, והצבים.

אחת מקבוצות ה קשקשאים המשגשגות בקנוזואיקון הם ה נחשים, הכוללים כיום למעלה מ-3000 מינים. הם התפתחו מלטאות על ידי ניוון הגפיים וחגורות הגפיים, מה שאיפשר להם לעבור דרך מחילות צרות ולהרחיב את צלעותיהם כדי לבלוע בשלמות טרף גדול יחסית לגופם. נראה שהצלחת הנחשים נובעת במידה רבה מהתאמתם לטרף יונקים חופרי-מחילות. מגמה להקטנה וניוון חלקי או מוחלט של הגפיים ניתן לראות כיום גם בקבוצות אחרות של קשקשאים, כמו חומטיים, קמטניים, טבעונים ו ביפדיים, בדרך-כלל כהתאמה לאורח חיים תת-קרקעי. תכונה נוספת שנחשים רבים מצטיינים בה היא היותם בעלי ארס קטלני העוזר להם להמית את טרפם.

ערכים מורחבים - התנינאים בתרבות האנושית, הנחשים בתרבות האנושית, הצב בתרבות האנושית

היחס של בני האדם לזוחלים נע בין סגידה כאל אלים והערצה לבין פחד ותיעוב. במספר רב של סיפורי מיתולוגיה משמשים הזוחלים כארכיטיפ של מפלצת קדמונית ואכזרית אותה הביס ה אל כאשר ברא את העולם. ה דרקון הוא זוחל בדיוני ענק בעל כנפיים ויורק אש, הנפוץ מאוד ב פולקלור ו אגדות עם.

ב מיתולוגיות רבות מופיעים הזוחלים כמפלצות קדמוניות שאותם הביסו האלים כאשר בראו את העולם. בולט בתפקיד זה הוא ה תנין הענק, אולי הזוחל המרשים והגדול ביותר ב מזרח התיכון ו מסופוטמיה. גם המיתולוגיה היהודית לא חפה מגישה זו, אם כי לפי ספר בראשית אלוהים הוא זה שברא את הזוחלים ובפרט את התנינים הגדולים, ולכן הם כפופים לו ולא מהווים עליו איום אמיתי.

"וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים--יִשְׁרְצוּ הַמַּיִם, שֶׁרֶץ נֶפֶשׁ חַיָּה; וְעוֹף יְעוֹפֵף עַל-הָאָרֶץ, עַל-פְּנֵי רְקִיעַ הַשָּׁמָיִם. : וַיִּבְרָא אֱלֹהִים, אֶת-הַתַּנִּינִם הַגְּדֹלִים וְאֵת כָּל-נֶפֶשׁ הַחַיָּה הָרֹמֶשֶׂת אֲשֶׁר שָׁרְצוּ הַמַּיִם לְמִינֵהֶם, וְאֵת כָּל-עוֹף כָּנָף לְמִינֵהוּ, וַיַּרְא אֱלֹהִים, כִּי-טוֹב"

ה נחש מופיע לראשונה ב ספר בראשית, פרק ג', בסיפור על גירוש אדם וחוה מ גן עדן: "וְהַנָּחָשׁ הָיָה עָרוּם מִכֹּל חַיַּת הַשָּׂדֶה אֲשׁר עָשָׂה ה' אֱלֹהִים...". הנחש מתואר כיצור ערמומי וחלקלק המפתה את חוה לעבור על הציווי האלוהי ולאכול מ עץ הדעת. חווה אכן מתפתה, ומפתה גם את בעלה. בעקבות המעשה, אדם וחוה מגורשים מגן עדן, ואילו הנחש מאבד את רגליו. תיאור עונשו: "ויאמר ה' אלוהים אל הנחש: כי עשית זאת, ארור תהיה אתה מכל הבהמה ומכל חית השדה. על גחונך תלך ועפר תאכל כל ימי חייך." "ואיבה אשית בינך ובין האישה ובין זרעך ובין זרעה, הוא ישופך ראש ואתה תשופנו עקב."

בסיפור זה מוסברות כמה תופעות עליהן תמהו הקדמונים:

1. מדוע הנחש זוחל על גחונו ואין לו רגליים כמו לשאר החיות?

2. מדוע הנחש טועם בלשונו את הקרקע?

3. מדוע יש איבה בין בני האדם לנחש: הנחשים מכישים בני אדם ובני האדם הורגים בהם ופוחדים מהם?

סיפור זה קיבע את תדמיתו של הנחש כחיה רעה, ארסית, חלקלקה וערמומית. חרף תדמית זו הנחש הוא סמלו של שבט דן שהתברך על ידי יעקב "יהי דן נחש עלי דרך שפיפון עלי אורח הנושך עקבי סוס ויפול רוכבו אחור".

ההלכה והמסורת היהודיים מביעים סלידה עזה מנחשים. לדוגמה, בבתי הכנסת בהם מופיעים סמלי השבטים מוחלף סמל שבט דן מנחש ל מאזניים, מחשש שמראה הנחש עלול לגרום לנשים להפיל. מים מגולים, היינו שהושארו חשופים ללא השגחה, אסורים לשתייה מחשש שנחש הטיל בהם ארס.

גם מאפייניו הפיזיים של הנחש תרמו לתדמית הרעה שיצאה לו: עורו החלק והקשקשי, הזדחלותו הפתלתלה והשקטה, לשונו המחורצת, ראשו המחודד ועיניו המבשרות רע, התקפות הפתע וההתגנבות שלו וכן ארסו ה רעיל והקטלני.

בתרבות ה אסלאם ו ארצות ערב זוכים הזוחלים, ובפרט ה לטאות שבהם, ליחס שלילי. ה חרדון נחשבת ללטאה אנטי-מוסלמית ויש לכך שני הסברים: אגדה על כך שהחרדון ניסה להסגיר לרודפי הנביא מוחמד את מקום מחבואו באמצעות קידות בראשו, ואגדה שנייה המפרשת את קידות הראש של החרדון כלעג לצורת התפילה של המוסלמי. ב אפריקה מכונה החרדון "הלטאה הכופרת". ה דרוזים וה בדואים מאמינים שנגיעה בלטאות מסוימות, כגון ב שממית, גורמת למחלות קשות ואף ל קללות שיכולות להביא למוות.

היחס לזוחלים בתרבויות מזרח אסיה יותר חיובי מאשר בתרבות המערב.

בדרום מזרח אסיה מחזיקים אנשים רבים שממית מסוג גקו בביתם מאחר שהם מאמינים שהיא מביאה מזל טוב לבית.

ב סין נפוץ בפולקלור גם דרקון ארוך דמוי נחש מעופף יורק אש.

בעוד שכיום זוחלים זוכים בעיקר לפחד ותיעוב בקרב הציבור, ובולטים בשנאה לה הם זוכים הם הנחשים, בצבא הזוחלים זוכים לכבוד והערצה בזכות שרידותם הגדולה והשם שיצא להם כ ציידים קטלניים. אמצעי לחימה רבים ויחידות צבאיות רבות נקראות על שם נחשים: הדוגמה הידועה ביותר היא כנראה מסוק הקרב AH-1 קוברה הנקרא על שם נחש ה קוברה ה ארסי ו טיל האוויר-אוויר ה ישראלי פיתון. ב חטיבת הצנחנים של צה"ל כל הגדודים נקראים על שם נחשים.

שאלת "מיהו הנחש הארוך ביותר?" היא נושא דיון נפוץ בקרב חוקרי טבע וחובביו. שני המינים תועדו מגיעים לאורך של בין תשעה לעשרה מטרים, ודיווחים רבים, שאמינותם מוטלת בספק, טענו לקיום פרטים שאורכם עבר את רף העשרה מטרים. אולם, אין לפסול את האפשרות כי במקומות נידחים בהם לא דרכה רגל האדם, שוכנים להם נחשי ענק שאורכם מעל עשרה מטרים. בעניין המשקל, האנקונדה הגדולה מקרובה הפיתון, גם שוקלת יותר: אנקונדה שאורכה היה שמונה מטרים הגיעה למשקל של כ-180 ק"ג, לעומת פיתון באורך 8.8 מטרים ובמשקל 118 ק"ג. (ראו)

נימון ברבדוס ( Leptotyphlops carlae)

אורכו כעשרה סנטימטרים. בתמונה נראה פרט בוגר הנח על גבי מטבע אמריקאי בשווי 25 סנט (Quarter). צולם על ידי ה פרופסור ל ביולוגיה בלייר הדג'ס (Blair Hedges) מ אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, אותו פרופסור שגילה את המין.

הטייפן הפנים יבשתי הוא נחש היבשה הארסי ביותר בעולם - כמות ארס ממוצעת הנפלטת בהכשה יחידה מסוגלת להרוג ככל הנראה 220,000 עכברים או 62 בני אדם.

1. הזוחל הגדול ביותר
2. היצור בעל הנשיכה החזקה בעולם
3. הטבח הגדול ביותר שביצעו בעלי חיים בבני אדם

תנין הים הוא הזוחל הגדול ביותר: אורכו הוא 5-7 מטרים ומשקלו כ-1200 ק"ג. תנין הים הגדול ביותר כיום נמצא בפארק ב הודו, אורכו כ-7.1 מטר ומשקלו כ-2 טון.

כמו כן, תנין הים הוא בעל החיים בעל עוצמת הנשיכה החזקה ביותר כיום: כ-16,460 ניוטון (1.678 טון-כוח) עבור פרט באורך 5 מטרים והערכה של כ-34,460 ניוטון (3.514 טון-כוח) עבור פרט באורך 6.7 מטרים ומעלה (לעומת 4,450 ניוטון אצל צבועים, טיגריסים ו אריות). ל תנין היאור גם נשיכה חזקה עם הערכה של 22,000 ניוטון (2.2 טון-כוח). בעבר החזיקו בתואר זה הדיינוסוכוס (סוג של תנינאי ענק קדום) ביבשה ו מגלודון ( כריש ענק קדום) בכלל.

כמו כן, ע"פ ספר גינס שיאי עולם משנת 2006 - הטבח הגדול ביותר שבעלי חיים ביצעו בבני אדם היה ב- 19 בפברואר 1945. חטיבה יפנית שהייתה מוצבת באי ראמרי ב מיאנמר (אז בורמה) הותקפה על ידי חיל הים הבריטי ונאלצה לסגת. הדרך היחידה ליסוג הייתה חציית 16 ק"מ של ביצות מנגרובים ששרצו באלפי תניני ים. התנינים התקיפו אותם, ובבוקר למחרת, מהחטיבה שמנתה כ-1000 חיילים נשארו רק 20.

זיקית זו, היכולה לעמוד על ראשו של גפרור, מגיעה לאורך כולל של כ-30 מילימטרים. היא התגלתה בשנת 2012 באי מדגסקר. מינים אחרים בסוג (כמו Brookesia minima ו- Brookesia tuberculata) ומינים מהסוג שממית דקה ( Sphaerodactylus) מתקרבים מאוד לגודלה.

דרקון קומודו, המוכר גם בשם כוח ענק, הוא הלטאה הגדולה בעולם: הוא יכול להגיע לאורך של שלושה מטרים ומשקל של 135 קילוגרמים.

1. הזוחל המהיר ביותר
2. הצב הגדול ביותר
3.הזוחל המעמיק ביותר לצלול

צב הים הגילדי הוא הצב הגדול ביותר, ויכול להגיע למשקל של 900 ק"ג ואורך של שלושה מטרים. הם אולי איטיים מאוד על גבי היבשה, אך במים הצבים שוחים במהירות: צב הים הגילדי הוא הזוחל המהיר ביותר, המגיע למהירות שחייה של 35.28 קמ"ש, ולעומק צלילה של 1,200 מטרים.

1. החולייתן בעל תוחלת החיים הארוכה ביותר
2. צב היבשה הגדול ביותר

זהו החולייתן עם אורך החיים הארוך ביותר: נקבה בשם "הרייט" הזקינה עד גיל 176 שנים לפני שנפטרה בביתה שבאוסטרליה. הוא גם צב היבשה הגדול ביותר: פרט מסוים הגיע למשקל של 422 ק"ג. צב היבשה הענק מתקרב אליו בגודלו: פרט מסוים הגיע למשקל של 400 ק"ג.

שיא

תמונה

שם

הערות

הגולגולת הגדולה ביותר

אאוטריצרטופס, טריצרטופס

לבני משפחת ה צרטופסיים, ה דינוזאורים בעלי ה קרניים, היו הגולגולות הגדולות ביותר בקרב הזוחלים היבשתיים. אורכן הגדול של גולגולות הצרטופסיים נובע מה עטרה שצומחת באחורי הגולגולת ובולטת כמעין מניפת עצם סביב הצוואר. במשך שנים החזיק בתואר ה טורוזאורוס, אך ב- 2004 נמצא גולגולת ארוכה יותר של פנטצרטופס. ב- 2007 התגלה הצרטופסי הגדול ביותר: אאוטריצרטופס ולו גולגולת ענקית באורך 3 מטרים. לטריצרטופס הייתה גולגולת כבדה וחזקה, בגלל העטרה המוצקה, ואורכה הממוצע נע בין 1.8 ל-2.2 מטר, כאשר הגולגולת הגדולה ביותר שתועדה הייתה באורך 2.8 מטר.[94] לטריצרטופס היו גם הקרניים הארוכות ביותר: ל מאובן שכונה בשם Yoshi's Trike[95] היו קרניים באורך 115 ס"מ.

הזוחל הימי הגדול ביותר

שוניזאורוס, שסטזאורוס

ה איכתיוזאור S. sikanniensis עליו יש מחלוקת האם היה מין של שוניזאורוס או של שסטזאורוס, גדל לאורך של 21 מטר ומשקל של כ-20 טון. פליוזאורוס, הידוע בכינוי Predator X, היה כנראה כבד יותר - שקל עד 45 טון - אך היה קצר יותר, אורכו היה רק 15 מטר.

הזוחל המעופף הגדול ביותר

קוואצלקואטלוס, הטצגופטריקס, ארמבורג'ניה

שלושה מיני פטרוזאורים חולקים בתואר הזוחלים המעופפים הגדולים ביותר - קוואצלקואטלוס ( Quetzalcoatlus), הטצגופטריקס ( Hatzegopteryx) וארמבורג'ניה ( Arambourgiania). מוטת כנפיהם של ענקים אלו מוערכת בכ-10 עד 13 מטרים.[99][100]

David Burnie (edidor), "The Natural History Book", Dorling Kindersley and Smithsonian Institution, 2010. ISBN 9781405336994.

Douglas R. Mader, "Reptile Medicine and Surgery", 2nd edition, Elsevier Health Sciences, 2005. ISBN 9781416064770

Rebecca L. Schneider, Marianne E. Krasny, Stephen J. Morreale, "Hands-On Herpetology: Exploring Ecology and Conservation", National Science Teachers Association (NSTA), 2001. ISBN 9780873551977.

Thomas R. Van Devender, "Adaptations of Desert Amphibians & Reptiles" (Online version) in Arizona-Sonora Desert Museum, "A natural history of the Sonoran Desert" (Limited Google Books version), University of California Press, 2000. ISBN 9780520219809.

# data[].attributes.attachment_link.description
עיינו גם בפורטל פורטל זוחלים ודו-חיים הוא שער לכל ערכי ה זוחלים ו דו-חיים בוויקיפדיה העברית. הפורטל מציג מידע אודות סדרות הזוחלים והדו-חיים, תמונות וסרטונים, קטעי הידעת?, ערכים מומלצים ועוד. זוחלים הם קבוצה של בעלי חוליות פויקילותרמיים (בעלי "דם קר"), בת 11,050 מינים (נכון ל-2019): סדרת ה תנינאים, סדרת מחודקי ראש ( ספנודון), סדרת ה קשקשאים ( נחשים ו לטאות) וסדרת ה צבים.

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=kiO69IbJO_whttps://www.youtube.com/watch?v=vi2qDgEkKho

# data[].attributes.attachment_link.title
הסימפוניה עתשיעית של בטובן - Bing video

# data[].attributes.headline
גאוגרפיה - טיול בעולם 

# data[].attributes.subject
גאוגרפיה - טיול בעולם 

# data[].attributes.body
קראו כתבה מרתקת על בתים מיוחדים ברחבי העולם

# data[].attributes.headline
בקשה מסנטה קלאוס

# data[].attributes.subject
בקשה מסנטה קלאוס

# data[].attributes.body
הדפיסו את הדף וכתבו מה אתם מבקשים מסנטה קלאוס

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ציורי המערות מהתקופה הפרהיסטורית הם עתיקים מאד ורבים מהם נמצאו באירופה. העתיקים שבהם הם בני יותר מ-40,000 שנים ונמצאו במערת אל קסטיו (La cueva de El Castillo) שבאזור קנטבריה בצפון ספרד.

בין ציורי הקיר העתיקים שנמצאו במערה ישנם ציורי מערות מהתקופה הפלאוליתית העליונה, בשנים שלפני 20 אלף עד 40 אלף שנים! במערה נמצא גם ציור בן לפחות 40,000 שנה, שנחשב לציור העתיק ביותר ששרד בעולם כולו. לאחרונה אף נטען שאת הציורים העתיקים ביותר במערה ציירו אנשים ניאנדרטליים.

יש במערה חלק ששמו "פאנל הידיים" (Panel de las Manos) ובו מצוירות כ-40 כפות ידיים עתיקות, ביחד עם עשרות עיגולים אדומים, מעין דיסקים מצוירים. על פי החוקרים נראה שאלו ממצאים עתיקים במיוחד. במיוחד מרשים הוא עיגול אדום שגילו מוערך ביותר מ-40 אלף שנה. יש חוקרים הרואים בו את ציור הקיר הקדום ביותר בתולדות האדם.
הנה הציורים הקדומים ביותר שנמצאו באירופה - במערת אל קסטיו בספרד:

ציור הביזון העומד:

במערות העתיקות הללו נולדה למעשה הגרפיקה - תקשורת חזותית, באמצעות ציורים, סמלים וכדומה:

קישורים מצורפים:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מערת אל קסטיו

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
האדם הניאנדרטלי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
התקופה הפלאוליתית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טיפים לילדים

# data[].attributes.attachment_link.title
מהי המערה עם הציורים העתיקים באירופה?

# data[].attributes.attachment_link.description
מהי המערה שבה התגלו הציורים הכי עתיקים באירופה? ציורי המערות מהתקופה הפרהיסטורית הם עתיקים מאד ורבים מהם נמצאו באירופה. העתיקים שבהם הם בני יותר מ-40,000 שנים ונמצאו במערת אל קסטיו (La cueva de El Castillo) שבאזור קנטבריה בצפון ספרד. בין ציורי הקיר העתיקים שנמצאו במערה ישנם ציורי מערות מהתקופה הפלאוליתית העליונה, בשנים שלפני 20 אלף עד 40 אלף שנים!