# data[].attributes.body
Stránka vysvětluje pojem hardware.

Uvádí příklady hardware komponent a jejich funkci.

Slouží jako doplněk k lepší představě co je Hardware

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Co je to Hardware

Je velmi důležité si říct co je to vlastně Hardware. Jeho definice je:
Hardware (z anglického významu „železářské zboží" nebo také „nářadí", počítačový hardware je pak „computer hardware") označuje veškeré fyzicky existující technické vybavení počítače na rozdíl od dat a programů (označovaných jako software).

Velmi zjednodušeně řečeno Hardware je vše na co si můžeme fyzicky sáhnout. Nás zajímají hlavně běžné počítače.
Ty se často skládají z:

Základní deska

Propojuje jednotlivé součástky počítače do fungujícího celku

Rozděluje jim elektrické napájení, které poskytne zdroj

Pevný disk

Pevný disk je rozděluje na 2 základní typy. Hard disk (HDD) a Solid-state drive (SSD)

Je to zařízení určené pro záznam a čtení adresovaných dat (paměti). Na tomto zařízení máte uloženo vše co máte v počítači (Software). Programy, hry, ovladače a operační systém

RAM

Paměť RAM si lze představit jako řadu očíslovaných (číslo je adresa buňky) buněk, z nichž každá obsahuje nějakou hodnotu

V dnešní době se udává v GB

Procesor
Centrální procesorová jednotka (CPU), která vykonává strojové instrukce. Z nichž kterých je tvořen počítačový program a obsluhovat jeho vstupy a výstupy

Grafická karta

Její úkol je vytvářet grafický výstup, zpravidla na monitor

Může být integrovaná nebo dedikovaná

Napájecí zdroj
Zařízení sloužící k napájení zbytku součástek v počítači

Ventilátory

Slouží ke zlepšení proudění vzduchu v počítači

Pomáhá při chlazení součástek

Stavba osobního počítače

Stavba počítače u nás je velmi jednoduchá. Je však důležité si rozmyslet pár věcí předtím než chcete svůj počítač nechat postavit

Co vše od počítače chci

Běžné použití - Internet, hudba, filmy, dokumenty

Pracovní použití - Je velmi podobné jako běžné, ale počítač musí fungovat rychleji

Hraní her - Je samozřejmě možné herní počítač používat i na běžnou práci ovšem obráceně už to tak jednoduché není. Proto je potřeba se rozmyslet zda chcete na počítači hrát i hry

Kolik peněz do něj chci vložit
Tento bod je klíčový, protože rozptyl cen počítačů je opravdu velký, je možné postavit počítač za pár tisíc Kč, ale také je možné postavit PC za několik sta tisíc Kč

Pokud víte co od počítače chcete a kolik za něj chcete zaplatit, tak nás stačí pouze kontaktovat. Uděláme na vám na míru i několik návrhů a až se na jednom shodneme, vrhneme se to objednání dílů a následné stavění.

Čištění

U nás čištění dělíme na dva základní typy.

Základní

Čištění pomocí kompresoru, štětcem, antistatickým ubrouskem

Otevřeme bednu počítače. Vyfoukáme všechen prach, který je v něm nahromaděný. Štětcem otřeme lopatky ventilátorů a projedeme s ním i chladič procesoru. Antistatickým ubrouskem očistíme vnějšek počítače

Hloubkový

Čištění pomocí kompresoru, štětcem, alkoholu, antistatickým ubrouskem

Otevřeme bednu počítače. Vyfoukáme všechen prach, který je v něm nahromaděný. Rozebereme počítač na jednotlivé součástky. Ty následně vyfoukáme od prachu a štětcem se zbavíme zbytkového prachu. Na procesoru vyměníme teplo vodivou pastu pro lepší udržitelnost teploty. Alkoholem očistíme. Antistatickým ubrouskem otřeme vnějšek počítače

Jak zjistit, zda je s mým Hardwarem něco špatně?

Počítač se nespustí

Pomalé načítání

Vysoká hlučnost

Pád systému

# data[].attributes.attachment_link.title
Hardware - Co je to hardware? - PC Hejnice

# data[].attributes.attachment_link.description
Hardware - Popis co je to hardware, co vše umíme vyměnit a analyzovat. Jak zjistit co je s mým hardwarem špatně?

# data[].attributes.body
Článek popisuje jak se dělí hardware.

Ukazuje k čemu mohou jednotlivé typy hardwaru sloužit.

Rozšiřuje povědomí o tom proč existuje tolik druhů a doplňků.

# data[].attributes.attachment_link.title
Druhy hardwaru - co to je, definice a koncept

# data[].attributes.attachment_link.description
✅ Druhy hardwaru | Co to je, význam, pojem a definice. Úplné shrnutí. Typy hardwaru jsou různé sady fyzických položek, které jsou klasifikovány…

# data[].attributes.body
Práce rozvádí rozdíly mezi hardware a software.

Přibližuje historii hardware.

Detailně popisuje jednotlivé typy

# data[].attributes.body
Zaměřuje se na procesory a jejich možnou budoucnost.

Ukazuje možnosti z čeho jiného by procesory mohly být tvořeny.

Polemizuje nad užitím světla místo elektřiny

# data[].attributes.attachment_link.description
V dnešní době nám klasické procesory pomalu přestávají stačit, nahradí je procesory kvantové, světelné, grafenové, magnetické nebo neuroformické?

# data[].attributes.body
Debatuje se zde o velikosti budoucího PC.

Poukazuje zde na to že budoucnost určují trendy a ne vždy využitelnost.

Nabízí otázku kolik z Hardware ještě zůstane a kolik ho propadne jako zastaralý.

# data[].attributes.attachment_link.title
Quo vadis, PC: počítače budoucnosti – malé, nebo velké?

# data[].attributes.attachment_link.description
Dnes se podíváme na budoucnost PC. A ne, nebudeme se ptát, zda PC přežije anebo ne, ale na podobu, v jaké přežije. I když se dnes zdá, že velikost směřuje stále k menším počítačům, ve skutečnosti jsme se v historii už několikrát vrátili od menších forem ke větším. A osobně si myslím, že by tenhle krok nemusel být špatný!

# data[].attributes.body
Plné znění autorského zákona.

Poukazuje na co/koho všeho se autorské právo dotýká.

Nabízí kdy připadají výjimky z autorského práva.

# data[].attributes.attachment_link.description
Zákon č. 121/2000 Sb. - Zákon o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů (autorský zákon)

# data[].attributes.body
Je zde popsáno co je to autorství.

Ukazuje že je možné i k autorství přistupovat anonymně nebo pod pseudonymem.

A říká jaká jsou práva pro spolu autory

# data[].attributes.attachment_link.description
Autorem je fyzická osoba, která dílo vytvořila. Autorem díla souborného jako celku je fyzická osoba, která je tvůrčím způsobem vybrala nebo uspořádala, čímž nejsou dotčena práva autorů děl do souboru zařazených

# data[].attributes.body
S autorským právem se pojí pojem vlastnictví.

Článek ukazuje co vše je vlastnictvím a jaké jsou jeho typy.

Existují jak majetková tak nemajetková práva.

# data[].attributes.attachment_link.title
Duševní, průmyslové a obchodní vlastnictví | Fakta a čísla o Evropské unii | Evropský parlament

# data[].attributes.attachment_link.description
Informace o duševním, průmyslovém a obchodním vlastnictví. Fakta a čísla poskytují celkový přehled o evropské integraci a o úloze Evropského parlamentu.

# data[].attributes.body
Článek doplňuje co by mělo být uděláno když někdo napadne naše vlastnická práva.

K porušení autorského práva může dojít i nevědomě.

Uvádí co to je porušení autorských práv

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Publikováno: 26.11.2021

Víte, co dělat, když ve schránce objevíte dopis, že jste porušili autorská práva? Hlavně nepropadejte panice, vše se dá vyřešit.

Co jsou to autorská práva?

Autorské právo chrání práva jednotlivých autorů k jejich dílům (např. obrazy, hudba, knihy, filmy atp.). Autory mohou být například architekti, malíři, spisovatelé, filmaři, programátoři apod. Prostřednictvím autorského práva stát poskytuje autorům určitá práva k jejich dílu, které je součástí tzv. duševního vlastnictví. Autorské právo chrání především konkrétní díla a myšlenky v objektivně vnímané podobě před jakýmkoliv neoprávněným používáním. U nás v České republice může být autorem jen osoba fyzická nikoliv právnická.

Ochrana autorských práv se po celém světě liší. Díky mezinárodním úmluvám a díky evropské legislativě (v rámci Evropské unie) jsou však do jisté míry mnohé autorskoprávní předpisy ve většině zemích sjednoceny.

Co znamená porušení autorských práv? Můžete se dostat do potíží v případě jejich porušení?

Porušování autorských práv nastává, když jakkoliv nakládáme s cizím autorským dílem, bez souhlasu autora či jeho vědomí. Stane se tak například když si koupíte DVD s hudbou jen pro vlastní potřebu, ale rozhodnete se ji sdílet s kamarádem. V tomto případě nastává tzv. porušení autorských práv.
V případě takovéhoto porušení se můžete dostat do „nepříjemné" situace, kde na vás následně čeká příslušný právní postih.

Co když jste si nebyli vědomi toho, že jste porušili něčí autorská práva?

Obecné pravidlo říká „neznalost zákona neomlouvá", tudíž je jasné, že by si každý měl být vědom toho, zda v daném případě jedná v souladu s právem či nikoliv. Nevědomost o porušení autorských práv by v určitých případech mohla být posuzována pouze jako „polehčující okolnost", ale ne to, že jste nevinní.

Jak takový dopis vypadá?

Pokud jste obdrželi dopis nebo e-mail s oznámením o porušení autorských práv od osoby nebo nějaké společnosti, pak je jasné, že to myslí vážně a jsou připraveni tuto situaci řešit soudem, pokud to bude nutné.
Obvykle takovéto dopisy nejsou psány mile ani tak, aby se hezky četly, ale obsahují mnoho agresivity a mystifikačního právního žánru, ze kterého se vám může udělat nevolno.
V žádném případě nepropadejte panice. Ukážeme vám, co v takovém případě můžete udělat, abyste se s daným problémem vypořádali co nejlépe a vyhnuli se tak nepříjemným právním následkům.

Oznámení o porušení autorských práv je dopis nebo e-mail zaslaný buďto vlastníkem autorského díla, společností nebo právníkem třetí strany.

Příklad: V tomto případě oznámení tvrdí, že jste na webu bez povolení použili obrázek chráněný autorským právem a jste vinni z jeho porušení.

Vážený majiteli firmy,

S politováním Vám musíme oznámit, že nemůžeme najít licenci pro obrázek zobrazený na Vašich webových stránkách.

Žádáme o okamžité odstranění tohoto obrázku. Jste také povinni poskytnout platbu pro vyrovnání za minulé použití sporných snímků.

Pokud neprovedete platbu ve stanoveném termínu, budeme muset podniknout další právní kroky.

Zní vám to povědomě? Pokud jste se s takovým e-mailem nebo dopisem setkali, pak jste pravděpodobně porušili něčí autorská práva.
Stížnosti na porušení autorských práv se stávají pro majitele webových stránek čím dál více častějším problémem. Internet je přeplněný obrázky, které můžete snadno nahrát, sdílet a okamžitě přeposlat komukoliv. Když k tomu všemu přidáme fakt, že lidé o autorských právech nemají dostatek znalostí, je velmi snadné pochopit, proč jich tolik autorská práva porušuje.

Co byste v takovéto situaci měli nejlépe udělat?

Většina lidí reaguje v panice a co nejdříve se snaží částku uhradit. V tomto případě to není úplně vhodné. Nejdříve je důležité dát si pár minut načas a zapřemýšlet, zda jsme opravdu autorská práva porušili.

Vždy je dobré zodpovědět si následující otázky: Vytvářeli jsme obrázek my, koupili si jej, nebo stáhli z internetu?
Pokud se jedná o obrázek, na který máme plná autorská práva, může se jednat pouze o podvodný e-mail, který z lidí takto vymáhá peníze.

V žádném případě nic neplaťte. Pokud se jedná o obrázek, který nám někdo vytvářel, zkontaktujeme tuto osobu a zjišťujeme další informace.
Pokud jsme opravdu nějakým způsobem porušili autorská práva a například jej stáhli z nějakých rádoby "free" stránek, je potřeba zbystřit. Zjistíme si skutečného vlastníka obrázku a obrázek stáhneme. Pokud se jedná o téhož člověka, který nás kontaktoval, situaci se snažíme vyřešit, ať už domluvou o zaplacení nebo jakýmkoliv jiným způsobem - vždy si nechte vše potvrdit písemně.

Pokud jednáme za společnost nebo si nejsme jistí, jak postupovat, vždy je nejlepším řešením prodiskutovat situaci s právníkem.

Na prvním místě je nutnost samozřejmě těmto problémům předcházet. Kdykoliv cokoliv uveřejňujete nebo využíváte, ujistěte se, že používáte pouze vaše vlastní materiály nebo grafiku s licencí Creative Commons - se správným uvedením zdroje.

Některé stránky nabízí i za malý poplatek spoustu grafických obrázků. Je to malá cena, kterou je třeba zaplatit, abyste se vyhnuli případným potížím s porušováním autorských práv.

# data[].attributes.attachment_link.title
Jak postupovat v případě porušení autorských práv | Blue Partners

# data[].attributes.attachment_link.description
Přišel vám dopis s porušením autorských práv - jak se v takovéto situaci zachovat? Zachovejte chladnou hlavu, tento článek vám pomůže situaci vyřešit.

# data[].attributes.body
Ukazuje právní vývoj v rámci licencí na čerpání dat umělou inteligencí.

Polemizuje nad tím co by se z hlediska práva a umělé inteligence v tomto segmentu mohlo stát dál.

Článek v rámci výuky slouží jako doplněk k narůstajícímu tématu umělé inteligence o které byla také mnohdy zmínka

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Příspěvek se v té souvislosti blíže zaměřuje na problematiku napodobování uměleckých stylů. Autor prezentuje možná řešení několika modelových situací. Vychází přitom z premisy ochrany vstupního obsahu do procesu strojového učení umělou inteligencí, jakož i ochrany před následným rozšiřováním takto produkovaných děl a jiných výtvorů z hlediska autorského práva a práva proti nekalé soutěži, při zohlednění ochrany tvůrčí investice.
První část článku si můžete přečíst zde.
Porušování práv umělou inteligencí

K otázce porušování autorských a jiných práv nástroji AI je zapotřebí uvést, že porušování práv jako nežádoucímu právnímu jevu lze účinně bránit regulací možnosti čerpat chráněný obsah do procesu učení AI. Předně je třeba na tomto místě uvést, že Česká republika transponovala směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/790 o autorském právu na jednotném digitálním trhu, která kromě jiných ustanovení zavedla do českého autorského zákona nově licenci dle § 39c aut. zák. k rozmnožování díla pro účely automatizované analýzy textů nebo dat a nově také licenci dle § 39d aut. zák. k rozmnožování díla pro účely automatizované analýzy textů nebo dat k vědeckému výzkumu.

Při analýze těchto nových ustanovení autorského zákona je možné zjistit, že § 39c aut. zák. upravuje licenci k rozmnožování díla pro účely automatizované analýzy textů nebo dat (angl. data mining). Oprávněnou osobou je každý, kdo zhotoví rozmnoženinu díla za účelem automatizované analýzy textů nebo dat v digitální podobě, prováděné za účelem získání informací zahrnujících mj. vzory, tendence a souvztažnosti; takto zhotovenou rozmnoženinu je oprávněn uchovat pouze po dobu nezbytnou pro účely této automatizované analýzy textů nebo dat. Zákon upravuje možnost autora zapovědět tento způsob užití díla. Musí tak ovšem s ohledem na okolnosti učinit zjevně. Uvedená výjimka najde své uplatnění např. při strojovém učení nástrojů AI, tedy při jakémkoli vytěžování dat z digitální předlohy. Výjimka je pojmově omezena pouze na texty a data. Jde o pojmy, které autorský zákon nově zavádí až v souvislosti s touto výjimkou od roku 2023. Problematický může být výklad toho, co se rozumí daty, kdy však dle smyslu a účelu výjimky by mělo jít nejen o prosté nechráněné informace, ale i autorsky chráněná díla, příp. i jiný chráněný obsah.

Vedle toho § 39d aut. zák. upravuje licenci k rozmnožování díla pro účely automatizované analýzy textů nebo dat k vědeckému výzkumu. Oprávněnou osobou je pouze vysoká škola nebo právnická osoba provádějící vědecký výzkum, který je prováděn ve veřejném zájmu nebo neziskově, a dále instituce kulturního dědictví (ty jsou uvedeny v § 37b aut. zák.). Rozdíl ve způsobu užití se liší od výjimky dle § 39c aut. zák., a sice že spočívá v časovém testu. Oprávněné osoby jsou povinny takto zhotovenou rozmnoženinu uložit s vhodnou úrovní zabezpečení a mohou ji posléze uchovávat pro účely vědeckého výzkumu, vč. ověření výsledků výzkumu, a tedy nikoli pouze na dobu nezbytně nutnou.

Dle současné právní úpravy proto možnost čerpat chráněný obsah v zásadě limituje § 30 aut. zák. ve spojení s nově zavedenou výjimkou dle § 39c aut. zák. (příp. § 39d aut. zák.), která umožňuje pouze analýzu obsahu (dat). Z hlediska kategorizace právních otázek s tím souvisejících je třeba rozlišovat porušování autorských práv na vstupu, dále porušování autorských práv na výstupu vč. možného deliktu nekalé soutěže ( § 2976 o. z.) a dále je třeba se zabývat otázkou právního systému limitace použitého vstupního obsahu, příp. licenčním systémem, vyvažujícím zájmy nositelů práv ke vstupnímu obsahu, tvůrců a uživatelů AI.

Praktický problém limitace či regulace možnosti čerpat chráněný obsah do procesu strojového učení AI ovšem zůstává, neboť se v praxi vůbec velmi obtížně odhaluje, zda chráněný obsah či jeho část byl převzat, či nikoli. Pokud dojde k převzetí chráněného obsahu, někdy samotní tvůrci chráněného obsahu nejsou schopni pomocí v současnosti známých a dostupných technických nástrojů tuto skutečnost zjistit. Třebaže i vstup dat a nakládání s nimi v procesu strojového učení AI musí být legální, právní úprava se více soustředí na výsledek tohoto procesu, kterým je vzniklý výtvor, neboť to je právně známé a relevantní dlouhou dobu předtím, než se objevily první nástroje AI. Historicky totiž z hlediska práva na ochranu duševního vlastnictví a nekalé soutěže nebylo prakticky významné, že někdo vytváří nové dílo na základě původního. Navíc často se tak odehrávalo v soukromí, které je zcela postaveno mimo dosah těchto práv. Rozhodný proto byl až okamžik, kdy výtvor vznikl a začal být sdílen veřejností. Okamžik vzniku a sdílení veřejností ovšem spadá v případě nástrojů AI založených na bázi softwarové aplikace v jeden a tentýž okamžik, což je optikou současné právní úpravy novum. Z toho důvodu lze učinit dílčí závěr, že s nástupem nástrojů AI do procesu tvorby autorských a jiných výtvorů je třeba rozlišovat porušování práv při vstupu do procesu strojového učení AI a porušování práv vytvořením výtvoru. Lze také předpokládat, že zvláštní relevanci bude mít zejména v kontinentálním systému práva v této otázce právo nekalosoutěžní, neboť hlavně u tzv. přetvářecích (transformativních) způsobů užití autorskoprávně chráněných výtvorů půjde většinově o konkurenci původnímu dílu nebo dílům, vzniklou na základě těžení z cizího úsilí (tzv. freeriding).

K hypotetické otázce možného zavedení právně nového systému limitace použitého vstupního obsahu lze předeslat, že jde o problematickou otázku, a to především z důvodu, že vše, co má potenciální ekonomickou hodnotu vyjádřitelnou v penězích, je chráněno již stávajícím systémem ochrany práv duševního vlastnictví. V nejširším slova smyslu i pomocí posesorní ochrany, tj. držby v občanském zákoníku ve vztahu k prostým nechráněným informacím. Z toho důvodu by bylo nejprve nezbytné se vypořádat s premisou, že odpovědnost za porušení je již upravena ve stávající podobě dostatečně. Problém je zde ale praktický, že přebírání obsahu do procesu strojového učení AI nelze nijak zabránit. Není daleko od reality, že AI jako nový a moderní technický jev zkouší maxima možností společnosti; právních či etických hodnot si nevšímá. Proto se zřejmě ještě v budoucnu projeví, zda současné limity právní úpravy a právních omezení jsou dostatečné i z hlediska praktického fungování. Nyní lze leda uvažovat o možnosti doplnění stávající úpravy o systém veřejnoprávních bezpečnostních kontrol a reportů, jaký obsah je do strojového učení vkládán, a možné technické blokaci, jako tomu bylo dříve u hmotných nosičů s chráněným zvukovým či zvukově obrazovým obsahem.

Posledním souvisejícím bodem této kapitoly, ke kterému je třeba se vyjádřit, je licenční systém vyváženosti, která také souvisí s ochranou před porušováním autorských práv. Pomyslným ideálním modelem by nepochybně byl model založený na licencování veškerého chráněného obsahu a z toho plynoucí licenční zisky nositelům práv. Ovšem důkazem toho, že takový model není celosvětově akceptovatelný, je to, že se neprosadil ani v dosavadním vývoji. Nepochybné je, že takový systém není slučitelný s majetkovými zájmy průmyslu týkajícího se AI. Střetávají se zde protichůdné zájmy a není ani možné komplexně licenčně řešit veškerý obsah volně dostupný na internetu. Jediné prosaditelné řešení je proto možné zřejmě spatřovat v systému licencování, založeném na analogickém principu fungování licenčního modelu v hudebním a filmovém průmyslu. Tento model, ačkoli ne celosvětově funkční a použitelný, ovšem nese dlouho známý neduh komplikovanosti, která s postupem času a vývojem nových technologií roste. Stejně tak s sebou nese nežádoucí vedlejší efekt ekonomické preference majetkových zájmů zúčastněných osob na úkor tvůrců.

Harmonizace právních aspektů umělé inteligence a autorského práva

Harmonizace právních aspektů AI a autorského práva předpokládá sledování dalšího vývoje v oblasti AI a práva duševního vlastnictví zejména v EU a USA. V této kapitole popíšeme, co se jeví, že by mohlo mít v této otázce vliv na další právní vývoj.

Předně, shoda u obou regionálních právních úprav EU a USA spočívá v tom, že zde nejsou přiznávána autorská práva k dílu vytvořenému jinak než fyzickou osobou. Je tedy, jak bylo i výše uvedeno, vyloučeno, aby autorské dílo vzniklo jinak než na základě lidské tvůrčí duševní činnosti, lapidárně řečeno, je vyloučeno, aby autorem díla byl stroj. Právní úprava autorského práva USA se ale odlišuje v otázce užití autorského díla, neboť se v USA široce uplatňuje tzv. doktrína fair use. Na tuto rozdílnost jako významnou poukazují již recentní publikační výstupy k tématu umělé inteligence. Je tomu tak z důvodu, že pomocí doktríny fair use se bude hodnotit jak problematika porušování práv na vstupu do procesu strojového učení AI, tak i samotný výtvor a nakládání s ním. Rozdílně pak v České republice a obecně v kontinentální právní úpravě budeme problematiku porušování práv posuzovat pomocí právní úpravy dovolených užití, tj. výjimek a omezení a práv proti nekalé soutěži.

V případě obou systémů právní úpravy bude mít význam vložená investice a její zohlednění s těmi důsledky, aby tvůrce vloženého obsahu mohl získat podíl na výsledku. Zohlednění podstatnosti tvůrčí investice do vloženého obsahu by pak nejspíše odpovídalo shora navrženému řešení u modelové situace A, kdy zadání několika klíčových slov uživatelem AI by neznamenalo vznik autorství, naopak „naprogramování" výsledků či jiné vynaložené podstatné úsilí uživatele (modelová situace B) by s sebou neslo vznik autorství uživatele či vznik spoluautorství (autorského podílu) na vzniklém výtvoru.

V USA by rozdílně od kontinentální právní úpravy mohl dále mít význam princip registrace u Patentového a známkového úřadu, a to z důvodu, že tento úřad bude muset ještě dříve než soud posoudit otázku zápisné způsobilosti děl vytvořených pomocí AI. Princip formální registrace je přitom známý i jiným zahraničním úpravám, ale celosvětově se liší. Může jít o registraci dobrovolnou, povinnou pouze pro některé druhy autorských děl, anebo může jít o procesní podmínku uplatnitelnosti nároku u soudu. Dle právní úpravy USA jde o omezení sui generis bránící tomu, aby soud přiznal práva a ochranu danému výtvoru. Na druhé straně však stojí argument, že registrace autorských děl dle autorského práva USA je spíše než cokoli jiného zejména procesní podmínkou možnosti žalovat porušení autorských práv u děl vytvořených na území USA před příslušnými soudy. Proto je otázkou, zda prvotní kontakt patentového úřadu může být věci nějak nápomocný, např. v tom směru, aby nepřímo určil směr posuzování děl vzniklých pomocí nástrojů AI. Konečné rozhodnutí, a to platí jak dle angloamerické, tak i kontinentální právní úpravy, bude nicméně záviset na soudu.

Diskusně je možné se zabývat otázkou, zda se prvního soudního rozhodnutí ve věci výtvorů vytvořeného nástroji AI dočkáme v kontinentálním, či angloamerickém právním prostředí. Celosvětová pozornost v oblasti autorského práva se nyní soustřeďuje na recentní rozhodnutí Nejvyššího soudu USA ve věci Andyho Warhola, týkající se sítotiskového vyobrazení barevných portrétních variací zpěváka Prince. Je tomu tak z důvodu, že se daný případ týká jednak doktríny fair use, jakož i přetvářecích (transformativních) způsobů užití autorského díla s možným hospodářsko-konkurenčním dopadem na trh. Nejvyšší soud USA přitom rozhodl v neprospěch Andyho Warhola s odůvodněním, že jeho dílo nebylo dostatečně transformativní ve vztahu k fotografickému dílu původního autora (Goldsmith), jinými slovy, že jde o dílo odvozené, vytvořené reprodukcí díla původního. Dle Nejvyššího soudu USA drobné změny díla chráněného autorským právem nejsou transformativní v rámci principu fair use, pokud bylo změněné dílo užito komerčně pro v podstatě shodný účel jako původní dílo; soudy musí analyzovat konkrétní užití díla údajně porušujícího autorská práva, než určí, zda takové užití bylo transformativní. Rozhodnutí se týká umělecké licence (svobody) na užití chráněného díla jiného autora. Věc ovšem není tak jednoduchá, jak by se mohlo na první pohled jevit. K danému závěru totiž Nejvyšší soud USA dospěl především s ohledem na komerční zaměření a stejný účel obou posuzovaných autorských děl. Významné proto při hodnocení bylo kritérium tržního dopadu dle doktríny fair use. Lze proto předpokládat, že pokud by účel a komerční zaměření bylo odlišné, mohl by soud dospět k opačnému závěru. Rozhodnutí Nejvyššího soudu přitom předcházela ještě rozhodnutí Okrskového soudu Spojených států pro jižní okres New Yorku a Odvolacího soudu pro 2. obvod. Prvostupňový soud rozhodl jinak, a to s odůvodněním, že díla mají jiný význam a poselství. S tímto závěrem odvolací soud nesouhlasil, což odůvodnil tak, že nový význam a poselství nestačí k tomu, aby se vytvořené dílo neposuzovalo jako dílo odvozené, podobně jako je tomu v případě filmových adaptací knižních děl. V návaznosti na rozhodnutí odvolacího soudu Nejvyšší soud USA nepřiznal význam ani odlišnému způsobu tvorby díla, kdy v prvním případě šlo o fotografii a ve druhém o sítotisk. K rozhodnutí Nejvyššího soudu USA byla vyjádřena dvě disentní stanoviska, která v obecné rovině argumentují tak, že rozhodnutí omezuje tvůrčí svobodu, která musí být alespoň zčásti založena na svobodě užít díla již existující.

Předmětné rozhodnutí Nejvyššího soudu USA zde rozebíráme z toho důvodu, že může být významné i z hlediska kontinentálního práva, neboť i když kritérium dopadu na trh je jedním z kritérií doktríny fair use, tak lze dané kritérium zohlednit i v našem právním prostředí pomocí práva proti nekalé soutěži, resp. jako jednání, které tržně proti dobrým mravům působí negativně na konkurenci či spotřebitelskou veřejnost. To je i dle kontinentální právní úpravy považováno za nekalosoutěžní. Podle Gervaise mají dvě kritéria z doktríny fair use vyšší váhu než ostatní, a sice způsob užití díla a dopad na trh. Podle Gervaise tak bude právně v pořádku použití obsahu a dat na vstupu do procesu strojového učení AI, byť by šlo o chráněný obsah. V pořádku, tj. souladně s doktrínou fair use, dle něj již ale nebude jakýkoli způsob zpracování, tzn. proces vzniku nového díla do podoby výstupu AI.

V ČR je zatím k dané otázce zřejmé, že lze na danou situaci a typově podobné případy aplikovat § 30 a § 39c aut. zák. Dle § 30 aut. zák. je zapovězeno právnické osobě užívat dílo i pro vnitřní potřebu. Ust. § 39c aut. zák., které se týká výjimky z autorskoprávní ochrany za účelem analýzy textů a dat, se týká pouze textů. Dosud ovšem nevyloženou zůstává otázka možné šíře výkladu užitého pojmu data, neboť jde o pojem plynoucí z provedené transpozice směrnice, který dosud české autorské právo neznalo. V nejširším možném slova smyslu může jít i o prostou nechráněnou informaci. Spolu s tím lze samozřejmě aplikovat i právní úpravu proti nekalé soutěži ( § 2976 o. z.). Proto se jeví jako důvodné, že dle současné tuzemské právní úpravy dospějeme minimálně k podobným výsledkům jako dle právní úpravy USA s tím, že navíc určitým způsobem limitujeme i proces sběru obsahu (dat) na vstupu a jeho vkládání do procesu strojového učení.

Co je třeba brát v potaz, je, že mezi dovoleným a protiprávním (zakázaným) jednáním může existovat mnoho proměnných, tzv. hraničních případů a jevů. Výhodou právní úpravy USA stojící na doktríně fair use je možnost individuálního hodnocení bez ohledu na technologický vývoj. Oproti tomu je kontinentální systém výjimek a omezení, který se navíc v posledních letech co každé dva roky harmonizovaně novelizuje o nové typové výjimky, v tomto směru poněkud limitující.

Je třeba uzavřít, že názorové proudy týkající se omezování vstupního obsahu do procesu strojového učení AI zatím nejsou konkretizované, nositelé práv zatím zůstávají v probíhající diskusi pasivní, byť se postupně začínají objevovat první žalobní návrhy. Lze tak říci, že se spíše prosadí až zkoumání protiprávnosti zpracování obsahu.

Současně se shora uvedeným souvisí problematika tzv. „praní dat a chráněného obsahu". To se týká možného očišťování dat a jeho následného použití. Takové postupy přitom nemusí opět být vždy právně bezvadné. Může přitom jít o sběr jakýchkoli dat, např. jak se děje běžně na sociálních sítích, kdy uživatel poskytuje provozovateli sociální sítě licenčně zdarma především své údaje a fotografie, se kterými může provozovatel sociální sítě dále volně nakládat. Takový obsah může být vhodný např. pro AI softwarovou aplikaci zaměřenou na rozpoznávání obličejů nebo osobních údajů, kdy bude veškerý použitý obsah legální a tvůrce AI nebude nést odpovědnost za použití a zpracování takového obsahu.

Závěrem

Z výše uvedeného rozboru právního stavu plyne především to, že výzvou autorskému právu do budoucna může být vytvoření a nastavení systému licencování děl vzniklých pomocí umělé inteligence. Je třeba říci, že takový model může vzniknout pouze na podkladě širší diskuse zapojených stran, kdy konflikt zájmů tvůrců AI a autorů děl a jiných chráněných výtvorů bude vyžadovat, aby tvůrci své právní zájmy hájili diskusně v širší míře, než tak činí doposud, neboť jejich současná aktivita a názory k dané problematice zůstávají veřejnosti skryty. Technologický pokrok je tak alespoň v současné době stále pomyslně hlasitější.

Dále pak z výše uvedeného plyne druhý závěr, že vizí a současně i výzvou pro blízkou buducnost bude právně sjednotit způsob označování děl vytvořených AI, a to minimálně v angloamerickém a kontinentálním systému práva, ideálně však s ohledem na současnou technologickou propojenost celosvětově. S tím souvisí i možnost sjednotit způsob zapovězení použití chráněných děl či jiného chráněného obsahu nástroji AI, stejně jako i povinnost provozovatelů AI odstraňovat použitý obsah a data na požádání nositele práv. V tomto směru je velké očekávání vkládáno do dosud neschváleného nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým by se měla stanovit jednotná pravidla pro umělou inteligenci.

Je proto patrné, že tyto vize a výzvy pro recentní právní úpravu mají spíše pořádkový charakter z hlediska obecného zájmu společnosti, a nikoli charakter spočívající v zájmu soukromém, resp. soukromoprávně nárokovém. Jinými slovy, jde věcně o regulaci provozování AI v otázkách označování, vyloučení obsahu, kategorizace systému umělé inteligence a systému licencování. Naopak v souvislosti s nástupem a používáním nástrojů AI v otázce posuzování vzniku autorského díla, vzniku nároku na ochranu z titulu autorského práva či nekalé soutěže není zapotřebí činit žádné zásadní koncepční změny, a to i přes v současnosti ne zcela zřejmá řešení některých modelových situací, popsaných zde v příspěvku. Dle české právní úpravy pak lze primárně procesně využít žaloby o zdržení se užití chráněných výtvorů nástroji AI, event. využít lze i veškerých dalších běžných autorskoprávních a nekalosoutěžních nároků.
Článek byl publikován v Advokátním deníku.

[1] Termínově synonymické jsou angl. pojmy knowledge discovery nebo data science. Je tím myšleno vytěžování dat za účelem získání užitečných informací.

[2] Blíže k tomu zejména srov. I. Telec: Držba informací, Právní rozhledy č. 4/2014, str. 115-121; I. Telec: Není informace jako informace, Právní rozhledy č. 15-16/2014, str. 515-523.

[3] Tzv. DRM technologie.

[4] J. Vincent: The scary truth about AI copyright is nobody knows what will happen next, The Verge [online], 2022 [cit. 2023-10-21], dostupné z: https://www.theverge.com/23444685/generative-ai-copyright-infringement-legal-fair-use-training-data.

[5] § 411 CA (Copyright Act, autorský zákon USA z roku 1976, část 17 zákoníku U. S. C., § 101-1332).

[6] Srov. S. von Lewinski: Copyright Throughout the World, Thomson West, 2022.

[7] Rozhodnutí Nejvyššího soudu USA ve věci Andy Warhol Foundation for the Visual Arts, Inc. v. Goldsmith, 598 U. S., 2023, ze dne 18. 5. 2023.

[8] Podobně B. Davis: Why Andy Warhol's 'Prince' Is Actually Bad, and the Warhol Foundation v. Goldsmith Decision Is Actually Good [online], [cit. 2023-09-28], dostupné z https://news.artnet.com/opinion/warhol-foundation-v-goldsmith-fair-use-2311801.

[9] Rozhodnutí Okrskového soudu Spojených států pro jižní okres New Yorku, 382 F. Supp. 3d 312, ze dne 1. 7. 2019.

[10] Rozhodnutí Odvolacího soudu pro 2. obvod, 992 F.3d 99, 11 F.4th 26, ze dne 26. 3. 2021.

[11] D. J. Gervais: AI Derivatives: the Application to the Derivative Work Right to Literary and Artistic Productions of AI Machines, Vanderbilt Law Research Paper č. 22-12/2022, dostupné z https://ssrn.com/abstract=4022665 nebo http://dx.doi.org/10.2139/ssrn.4022665.

[12] L. Zoulová: Pořádně přituhuje. Prominentní američtí spisovatelé ženou tvůrce ChatGPT k soudu [online], [cit. 2023-09-28], dostupné z https://www.novinky.cz/clanek/internet-a-pc-software-poradne-prituhuje-prominentni-americti-spisovatele-zenou-tvurce-chatgpt-k-soudu-40444563.

# data[].attributes.attachment_link.title
Generativní umělá inteligence a porušování autorských práv - část II.

# data[].attributes.attachment_link.description
Následující příspěvek pojednává o některých významných otázkách autorského práva z hlediska soudobého způsobu používání umělé inteligence, který je zaměřen na sběr chráněného obsahu a reprodukci stávajících výtvorů do nově vzniklých výtvorů.

# data[].attributes.body
Popisuje co je to cloud.

Doplňuje jeho typy a funkce.

Zaobírá se také tím jaká jsou rizika oproti hardware uložištím.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Co je cloud?

Cloud neboli cloudového úložiště představuje síť sdílených serverů rozmístěných po celém světě. Z pohledu uživatele se jedná o virtuální úložiště, ke kterému může přistupovat z jakéhokoliv zařízení, které je připojené k internetu.

Co je to cloud computing?

Poskytování počítačových technologií a služeb (cloudová úložiště, aplikace, výpočetní výkon) bez přímé a aktivní správy uživatelem, označujeme souhrnně termínem cloud computing.

Servery tedy fyzická úložiště vlastní a spravují tzv. hostingové společnosti - poskytovatelé cloudu, kteří jsou odpovědní za to, aby data byla dostupná a přístupná, a zajišťují také bezpečnost cloudových serverů a jejich dat.

Nejběžnější formou cloud hostingu je tzv. virtuální privátní sever (VPS). I když virtuální servery sdílejí svoje zdroje, jejich software je izolovaný a operace na jednom VPS nemají vliv na další VPS.

Cloudové služby

Služby cloud computingu jsou nejčastěji poskytované ve třech režimech:

Infrastructure as a Service (IaaS) - dodavatel cloudových služeb poskytuje zákazníkovi výpočetní zdroje (úložiště, síť, servery a virtualizaci). Zákazník je schopen nasadit a provozovat libovolný software (včetně operačních systémů), ale nespravuje základní cloudovou infrastrukturu.

Platform as a Service (PaaS) - dodavatel poskytuje výpočetní platformu a jednu nebo více aplikací, zákazník nemusí vytvářet a udržovat infrastrukturu.

Software as a Service (SaaS) - dodavatel umožňuje zákazníkovi používat aplikace běžící na cloudové infrastruktuře. Zákazník nespravuje infrastrukturu ani funkce jednotlivých aplikací (s výjimkou omezených uživatelských nastavení aplikací).

Modely cloudových řešení

Podle způsobu nasazení můžeme cloudová řešení dělit na:

Veřejný cloud (public cloud) - jedná se o řešení určené široké veřejnosti zdarma nebo na bázi předplatného. Přístup ke cloudovému řešení je možný prostřednictvím internetu nebo lokálních počítačových sítí.

Soukromý cloud (private cloud) - jedná se o cloudovou infrastrukturu určenou výhradně pro jednu organizaci, ať už je spravována interně nebo třetí stranou, a hostovaná interně nebo externě. Přístup je možný pomocí internetu i v lokální síti.

Hybridní cloud (hybrid cloud) - jde o kombinaci služeb veřejného a soukromého cloudu, často od různých poskytovatelů. To umožňuje organizaci rozšířit kapacitu a/nebo možnosti cloudové služby sloučením nebo přizpůsobením jiné cloudové službě, a také ukládat data dle různé klasifikace na privátním i veřejném cloudu.

# data[].attributes.attachment_link.description
Cloud neboli cloudového úložiště představuje síť sdílených serverů rozmístěných po celém světě. Z pohledu uživatele se jedná o virtuální úložiště, ke kterému může přistupovat z jakéhokoliv zařízení, které je připojené k internetu.

# data[].attributes.body
Důkladněji probírá jaké jsou typy cloudu.

Uvádí konkrétní příklady užití jednotlivých typů.

Článek slouží jako ukázka dalších typů cloudu než byli uvedené v osnově.

# data[].attributes.attachment_link.title
Typy cloudu: tápete, který je který? | Encyklopedie cloudu ORBIT

# data[].attributes.attachment_link.description
Private/virtual/multi/hybrid cloud... Jaký je mezi nimi vlastně rozdíl?

# data[].attributes.body
Firmy pracují s velkým množstvím dat a proto tento článek uvádí nejznámější uložiště vhodná pro firmy.

U jednotlivých cloudů uvádí jejich výhody a nevýhody.

Připomíná že výhodou cloudu je i homeoffice.

# data[].attributes.attachment_link.title
Cloud pro firmy: AWS, Google Cloud, nebo Azure?

# data[].attributes.attachment_link.description
AWS, Azure a Google Cloud patří mezi nejoblíbenější poskytovatele cloudových služeb pro firmy. Podívejme se společně na jejich výhody a nevýhody.

# data[].attributes.body
Uvádí další rizika a jejich vývoj spojená s cloudem.

Nabízí možnosti bezpečnosti v cloudu.

Opomíjí ztrátu dat a nutnost jejich zálohování

# data[].attributes.attachment_link.description
Cloudové služby, od datových úložišť až po sdílené aplikace a nástroje, nabízejí uživatelům řadu výhod. Jak ale zajistit dostatečnou bezpečnost dat?

# data[].attributes.body
Definuje co to je phishing.

Ukazuje jak phishing probíhá.

Poskytuje návod jak se phishingu bránit

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Phishing je podvodná technika využívající informační a komunikační technologie k získávání citlivých údajů - přihlašovacích údajů k různým webovým službám a aplikacím, hesel, čísel kreditních karet apod. Zpravidla je v prvotní fázi celého podvodu užito sociální inženýrství.

Princip celého podvodu spočívá ve velmi věrohodném napodobení žádosti (např. z banky nebo obdobné instituce), upozornění od provozovatele emailové schránky nebo sociální sítě tak, aby uživatel byl „nucen" zadat své přihlašovací údaje. Tyto zprávy a žádosti jsou šířeny převážně emailem. Ten rovněž obsahuje odkaz, na nějž je nutné kliknout k následnému přihlášení. Po odkliknutí odkazu se však uživatel neocitá na webových stránkách instituce, která je v emailu uváděna, ale na podvržených webových stránkách útočníka, jenž je vytvořil prakticky k nerozeznání od webových stránek instituce uvedené v emailu. Zadáním přihlašovacích údajů do formuláře na takto podvržených webových stránkách je uživatel „předává" útočníkovi k dispozici a ten je poté využije ke svému prospěchu, ať se jedná o přihlašovací údaje k internetovému bankovnictví, emailové schránce nebo profilu na sociální síti. V poslední době se zprávy s phishingovým odkazem šíří přes sociální sítě. Často i zkušený uživatel může mít problém tento druh podvodu odhalit.

Příběh

Útočník zašle na vybrané emailové adresy zprávu (spam), kterou v rámci sociálního inženýrství bude modelovat tak, aby se tvářila jako urgentní zpráva z banky uživatele:
(... je nutné aktualizovat zabezpečení vašeho internetového bankovnictví, klikněte na tlačítko PŘIHLÁSIT ...).
A v případě, že uživatel na tlačítko PŘIHLÁSIT klikne, sociální inženýrství splnilo svou úlohu a může následovat další podvodná praktika, v tomto případě phishing.

Poté se otevřou webové stránky, vizuálně a funkčně totožné jako webové stránky vybrané banky, avšak falešné. Pokud uživatel vyplní přihlašovací údaje do své banky na těchto podvodných webových stránkách, zadané údaje dobrovolně předává útočníkovi.

Kombinaci spamu obsahujícího sociální inženýrství a následného phishingu

lze v nadsázce označit za jednu ze spolehlivých cest kybernetického útočníka k osobním údajům oběti,

včetně přístupů do bankovních účtů.

Jak se chránit?

Kontrolujte ve webovém prohlížeči korektnost webové adresy, na které se nacházíte.

Banka, ani žádná podobná instituce, vás nebude žádat o přihlášení, obnovu certifikátu, ověření nebo změnu přihlašovacích údajů prostřednictvím emailu! Ověřujte odesílatele, na vložené odkazy neklikejte a email rovnou smažte.

Pokud nainstalujete program nebo aplikaci, která bude požadovat přihlášení (např. k vašemu profilu na sociální síti), buďte obezřetní. Zadáním přihlašovacích údajů je vydáváte třetí straně - možnému útočníkovi!

Při komunikaci s institucemi (jako je např. banka) prostřednictvím webového rozhraní buďte obezřetní. Sledujte, zda jste na správné webové adrese a zda jste připojeni přes zabezpečené spojení.

Phishingové útoky vedené ze zahraničí lze rozeznat např. ze špatné češtiny v textu emailu zaslaného v prvotní fázi útoku.

Zdroje:
KOHOUT, Roman a Radek KARCHŇÁK. Bezpečnost v online prostředí. Karlovy Vary: Biblio Karlovy Vary, 2016. ISBN 978-80-260-9543-9.
Pictures:
Featured image: https://pixabay.com

Hacknutí hybridu Mitsubishi Outlander PHEV

Mitsubishi Outlander plug in hybridní elektrické vozidlo (PHEV) je velmi prodávané rodinné hybridní SUV. Má dojezd na elektřinu až 30 mil a dojezd na benzín dalších 250 mil. Co o něm řekli hackeři? Všimli jsme si, že mobilní aplikace má neobvyklý způsob připojení k vozidlu, a tak jsme si jeden koupili, abychom prozkoumali. Co jsme našli je [...]

SLEVOVÉ KUPÓNY

A je to tady! Konečně se na Vás usmálo štěstí a přišla SMS s tím, že jste vyhráli značnou sumu 😀 SMAZAT! JASNĚ, ŽE JE TO NESMYSL! I SMSkou může přijít SPAM - SMAZAT! No ale co když přijde přes Whatsapp jenom slevový kupón na 2 000,- Kč? No a co když to posílá samotný [...]

PODVODNÉ SMS ZPRÁVY (M-PLATBY AJ.)

Super, ozval se starý kamarád s tím, že se spletl a omylem na můj telefon poslal potvrzovací kód pro platbu - jasně, že mu pomohu a třeba půjdeme i na pivo! 😀 Jasně, jsme přeci dost staří na to, abychom věděli, že se žádné kódy, hesla, osobní informace nebo přihlašovací údaje žádnou esemeskou NEPOSÍLAJÍ! Pokud [...]

# data[].attributes.attachment_link.description
Věrohodné napodobení např. webových stránek legitimní instituce s cílem získání přihlašovacích údajů uživatele ...

# data[].attributes.body
Zde nalezneme co to je netiketa.

Najdeme zde také základní pravidla které jsou v netiketě obsaženy.

Uvadí historii ustanovení netikety

# data[].attributes.attachment_link.title
Netiketa | Kurz rozvoje digitálních kompetencí

# data[].attributes.attachment_link.description
Netiketa je etiketou v kyberprostoru. Je třeba ji ale důsledně odlišit od informační etiky – etiketa nezkoumá a ani nereflektuje to, co je správné, chtěné či dobré. Jejím cílem je kodifikovat společenské rituály takovým způsobem, aby spolu mohli lidé snadno komunikovat a interagovat. Tak jako každý pozná nůž na rybu od nože na předkrm v restauraci (případně ví, kdy je vhodné dámu pustit do dveří nebo smeknout klobouk), tak by bylo vhodné, aby každý měl představu o tom, jak by se měl v kyberprostoru chovat.

# data[].attributes.body
Stránka poukazuje na různé problémy v kyberprostoru.

Stejně jako ve studijní opoře i zde připomíná desatro netikety.

Poukazuje na konkrétní případy porušování internetové etiky.

# data[].attributes.attachment_link.title
Nebuď oběť! | Rizika internetu a komunikačních technologií

# data[].attributes.body
Práce pojednává o etiketě na internetu.

Je zde obsažena historie netikety.

Dále se zaobírá etiketou na různých soc. sítích.

# data[].attributes.body
Jako jeden z povětšinou méně závažných porušení netikety jsou řetězové maily.

Řetězové maily ovšem mnohdy vedou ke krádežím, či šířením milných informací.

Tento článek popisuje co to jsou řetězové maily.

# data[].attributes.body
Vzhledem k čím dál tím většímu zapojení sítí do našich životů se i zde objevují velmi nežádoucí aspekty chování, které mají vzhledem k délce svého trvání a dosahu velmi neblahé následky.

Na stránce e-bezpečí nalezneme definici kyberšikany.

Najdeme zde také odkazy na to jak pomoci oběti šikany.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kyberšikana je forma agrese, která se uplatňuje vůči jedinci či skupině osob s použitím informačních a komunikačních technologií (počítačů, tabletů, mobilních telefonů a dalších moderních komunikačních nástrojů), a ke které dochází opakovaně, ať už ze strany původního agresora či dalších osob - tzv. sekundárních útočníků (např. opakované sdílení nahrávky, opakované komentování apod.).

Ačkoli je kyberšikana zpravidla definována jako činnost záměrná, může vzniknout i nezáměrně - např. jako nevhodný vtip, který se v on-line prostředí vymkne kontrole. Kyberšikana je často zaměňována s tzv. on-line obtěžováním. Termínem on-line obtěžování označujeme jednorázové útoky, jejichž dopad je pouze dočasný. „Opravdová" kyberšikana musí splňovat zejména kritéria opakovanosti, musí být dlouhodobá a musí být vnímána jako ubližující. Oběť se pak nedokáže útokům účinně bránit, existuje mocenská nerovnováha.

Ke stažení
Metodický pokyn ministryně školství, mládeže a tělovýchovy k prevenci a řešení šikany ve školách a školských zažízeních (č.j. MSMT-21149/2016) - příloha 7. Kyberšikana
Přehledový leták Kyberšikana 1 a 2
Pomoc obětem kyberšikany (karta pro oběti) Rizika virtuální komunikace (příručka pro rodiče a pedagogy) Pravidla bezpečného chování na internetu pro rodiče Rizikové formy chování českých a slovenských dětí v prostředí internetu (2015)
Další související texty

Národní výzkum rizikového chování českých dětí (2014) - včetně dat o prevalenci kyberšikany

K diagnostice kyberšikany

Kdo jsou vlastně pachatelé kyberšikany?
Co děti motivuje k páchání kyberšikany?
Specifické formy kyberšikany spojené s hraním online her
Kyberšikana a její specifika v systému primární prevence rizikového chování (2017) Kyberšikana - kybernetická šikana (2010)
Videa E-Bezpečí

Co číst dále ke kyberšikaně na E-Bezpečí?

Kyberšikana je velmi rozšířený fenoném, a proto mu v rámci projektu E-Bezpečí věnujeme zvýšenou pozornost. Další texty zaměřené např. na kazuistiku a aktuální trendy, které jsou s kyberšikanou a online agresí spojeny, naleznete v samostatné kategorii. Samozřejmě lze využít vyhledávání podle štítků (tagů). Kyberšikaně také věnujeme některé z našich audiopořadů.

Další zdroje (externí)

Rizikové jevy ve školách podle zjištění České školní inspekce - včetně dat o prevalenci kyberšikany (2016)

# data[].attributes.attachment_link.description
Kyberšikana je forma agrese, která se uplatňuje vůči jedinci či skupině osob s použitím informačních a komunikačních technologií (počítačů, tabletů, mobilních telefonů a dalších moderních komunikačních nástrojů), a ke které dochází opakovaně, ať už ze strany původního agresora či dalších osob - tz...