# data[].attributes.body
20-årige Mathilde Fibiger fik udgivet bogen Clara Raphael. 12 Breve i 1851. Bogen skabte en voldsom debat, da den kritisk forholdt sig til ægteskabet og kønnenes stilling i det hele taget.

# data[].attributes.body
Fredrik og Matilde Bajer dannede i 1871 Dansk Kvindesamfund. Det var imidlertid ikke valgret, der optog medlemmerne af Dansk Kvindesamfund de første år, men derimod kvinders ret til at uddanne sig.

# data[].attributes.body
I partiet Venstre arbejdede de allerede fra 1872 for, at kvinder fik valgret.

# data[].attributes.body
I 1876 oprettede Dansk Kvindesamfund en tegneskole for kvinder, som for flere blev en adgangsbillet til et arbejde på Den Kongelige Porcelænsfabrik. En anden levevej var arbejdet som lærerinde.

# data[].attributes.body
Matilde Bajor blev formand for det fdanske kvindesamfund i 1885. Deres mål var at kvinder skulle have stemmeret.

# data[].attributes.body
Dengang skulle en lov vedtages først i folketinget og derefter i Landstinget. De forslag, der gik igennem Folketinget, strandede næsten hver gang i Landstinget. I Landstinget var det kongen, der udpegede en del af medlemmerne. Resten blev valgt blandt samfundets spidser. Mange af dem tilhørte højrefløjen, som helst så tidens kønsrollemønster bevaret.

# data[].attributes.body
I 1888 åbnede Kunstakademiets Kunstskole For Kvinder.

# data[].attributes.body
I 1889 blev endnu en kvindeforening oprettet. som blandt andet udgav det fællesblad "hvad vi vil"

# data[].attributes.body
1894 – kunne kvinderne søge om optagelse på et statsseminarium og derved få samme uddannelse som mændene. Samme år blev det også tilladt kvinder at undervise i matematik og fysik.

# data[].attributes.body
i 1900 tallet var klasser opdelt i piger og drenge

# data[].attributes.body
Ved systemskiftet i 1901 begyndte der endelig at ske noget.

# data[].attributes.body
I 1903 vedtog Rigsdagen, at hvert sogn skulle have et menighedsråd. I de råd fik kvinder stemmeret.

# data[].attributes.body
I 1905 fik kvinder også lov til at deltage i de udvalg, der skulle tage sig af dømte og forsømte børn og unge.

# data[].attributes.body
I 1907 fik kvinder lov til at stemme og stille op til de råd, der skulle hjælpe de fattige.

# data[].attributes.body
I 1908 fik kvinderne lov til at stemme til de kommunale valg og lade sig vælge. Nu manglede kvinderne kun at få lov til at stemme og stille op til Rigsdagen.

# data[].attributes.body
I 1908 fusionerede Kunstskolen med Kunstakademiet, som først fra nu åbnede for optagelse af kvinder på studiet.

# data[].attributes.headline
1886 til 1913 Marie Luplau og Emilie Mundt

# data[].attributes.subject
1886 til 1913 Marie Luplau og Emilie Mundt

# data[].attributes.body
En af dem var Marie Luplau. Fra 1886 til 1913 drev hun sammen med sin partner, malerinden Emilie Mundt, en tegne- og maleskole for kvinder.

# data[].attributes.body
Talen handler om kvinders kommende valgret og valgbarhed i samfundet. Den fremhæver, at når kvinder får stemmeret, vil deres interesse for samfundsforhold stige, hvilket vil gøre dem mere informerede og ligestillede med mændene. Det argumenteres for, at kvinders deltagelse i politik vil ændre opfattelsen af dem som ligestillede og påvirke lovgivningen positivt. Derudover nævnes, at mændene ikke vil miste magt, men at lovgivningen vil blive mere retfærdig og give kvinderne rettigheder, så de i mindre grad behøver beskyttelse.

# data[].attributes.body
kvinder måtte ikke have sex før ægteskab.

det måtte mænd da de skulle have erfaring før de skulle giftes.

Det vakte derfor stor opsigt, da Anna Hude affyrede to skud mod en ældre herre. Den ældre herre var læge og havde voldtaget hende under en konsultation. Lægen hængte sig senere.

Hun blev idømt et års fængsel for drabsforsøg og uddannede sig senere til landets første kvindelige historiker.

# data[].attributes.body
i 1915 fik kvinderne endelig deres ønske om stemmeret og valgret opfyldt.

Da Grundloven blev vedtaget i 1915, var der krig i Europa. Selvom Danmark ikke var med i 1. Verdenskrig, var krigen årsag til, at den siddende regering havde indført en række love, der skulle beskytte danskerne mod alt for mange følger af krigen.

# data[].attributes.body
christian 10. havde underskrevet den nye grundlov

# data[].attributes.body
Selvom 1. Verdenskrig ikke var sluttet, måtte regeringen derfor i februar 1918 vedtage, at Grundloven af 1915 skulle træde i kraft den 21. april, og at der skulle være folketingsvalg.

# data[].attributes.body
Den 22. april 1918 blev fire kvinder valgt til Folketinget. En af dem var Elna Munch. Hun var en energisk dame, som allerede samme år under finanslovsdebatten efterlyste love, der kunne sikre ligestilling for mænd og kvinder til alle stillinger i samfundet - også som dommere og præster.

Elna Munchs argument var, at det måtte være "dygtighed til at udfylde pladsen", der skulle afgøre, om en kandidat var egnet eller ej. Det måtte ikke være kønnet, som afgjorde det. Hun påpegede også det urimelige i, at kvinder fik lavere løn end mænd, selv når de udførte det samme arbejde.

# data[].attributes.body
Året før havde rigsdagen nedsat en kommission på 19 personer, der skulle kigge på løn hos offentligt ansatte. Ud af de 19 var kun én kvinde, lærerinden Thora Pedersen. Det var i høj grad Thora Pedersens fortjeneste, at kommissionen i 1919 anbefalede ligeløn.

# data[].attributes.body
Da grundloven blev vedtaget i Landstinget, havde Jutta Bojsen-Møller råbt hurra. Det havde gjort hende til en populær figur blandt Dansk Kvindesamfunds medlemmer.

# data[].attributes.body
Efter kvinderne fik stemmeret plantede kvindeforeninger egetræer rundt omkring i landet til minde om, at kvinderne nu havde fået stemmeret. Egetræerne blev kaldt for mindeege eller Kvindernes Ege. Inspirationen kom fra stavnsbåndets ophævelse i 1788 og krigen 1848-1850, hvor der også blev plantet egetræer.

# data[].attributes.body
Det mest berømte træ blev plantet den 6. juni 1915 på Himmelbjerget, hvor Jutta Bojsen-Møller holdt tale. I talen sagde hun blandt andet:

Det er nok kvinderne, der er mest glade for den nye grundlov. For mændene er det kun en udvidelse, for os er det det hele.

# data[].attributes.body
I 2015 gik kvinderne endnu engang i optog - denne gang markerede de 100-året for valgretten.

# data[].attributes.body
I 1918 blev der også valgt fem kvinder ind i Landstinget. En af dem var Nina Bang. Hun var socialdemokrat og især optaget af at forbedre forholdene for kvindelige arbejdere. Blandt andet ved at sikre dem barselsorlov. Men for Nina Bang var klassekamp vigtigere end kvindekamp. Hendes kamp var især for de svageste i samfundet.

# data[].attributes.body
Nina Bang rejste flere gange til udlandet for sit parti. Hun var blandt andet med som repræsentant på Den Internationale Socialistiske Kongres i Geneve i 1920 sammen med Thorvald Stauning. Da Thorvald Stauning i 1924 blev statsminister, udnævnte han Nina Bang til undervisningsminister.

Som undervisningsminister ønskede Nina Bang at gøre skolen til "folkets skole". En skole, hvor lærerne var bedre uddannede, underviste i sprog og samfundsrelaterede fag, og som også rustede arbejdernes børn til fremtidens samfund.

Hun nåede ikke at realisere sine ideer, før Stauning-regeringen måtte gå af. Men mange af hendes tanker om en skole for alle blev ført videre i de næste skolelovgivninger.

# data[].attributes.body
Da grundloven igen skulle ændres i 1953, var der krav om en ændring af tronfølgen. Allerede i 1948 havde Gallup lavet en undersøgelse om kvindelig arvefølge i det danske kongehus. Til spørgsmålet: "Bør kvinder have adgang til den danske trone?" svarede 48 procent ja, 34 procent nej, og resten var i tvivl.