# data[].attributes.body
Fundació de Roma (Per Ròmul i Rem). Roma era una Monarquia

# data[].attributes.body
Ròmul i Rem són dues figures llegendàries de la mitologia romana, coneguts com els fundadors de Roma. Segons la llegenda, eren fills del déu Mart i de la vestal Rea Sílvia. Van ser abandonats en una cistella al riu Tíber per ordre del rei Amuli, però van ser salvats i alletats per una lloba fins que van ser trobats per un pastor anomenat Faustulus.

# data[].attributes.body
Numa Pompili, segons la tradició romana, va ser el segon rei de Roma, succeint Ròmul. Va regnar del 715 aC al 673 aC i és conegut per les seves contribucions religioses i legislatives que van establir moltes de les institucions i pràctiques religioses de Roma.

# data[].attributes.body
va ser el tercer rei de Roma, regnant aproximadament del 673 aC al 642 aC. A diferència del seu predecessor, Numa Pompili, que es va centrar en les reformes religioses i la pau, Tul·li Hostili és conegut per ser un rei bèl·lic, que va ampliar el territori romà a través de diverses conquestes.

# data[].attributes.body
Anco Marcio va ser un rei llegendari de Roma. Segons la tradició romana, va regnar en el segle VII a. C. i va ser el tercer rei de Roma, succeint a Numa Pompilio. No obstant això, és important destacar que la historicitat de Anco Marcio i altres primers reis de Roma és objecte de debat entre els historiadors, ja que les fonts antigues ofereixen relats més llegendaris que històrics.

# data[].attributes.body
Lucio Tarquinio Prisco va ser el cinquè rei de Roma i va governar aproximadament entre 616 a. C. i 579 a. C. Originari de la ciutat etrusca de Tarquinia el seu nom de naixement era Lucomo però en mudar-se a Roma juntament amb la seva esposa Tanaquil va canviar el seu nom a Lucio Tarquinio Prisco. Va guanyar la confiança del rei Anco Marcio qui el va adoptar com a fill. Després de la mort de Anco Marcio va ascendir al tron convertint-se en el primer rei de Roma d'origen etrusc. El seu regnat es va caracteritzar per importants contribucions a la infraestructura de la ciutat com la construcció de la Cloaca Màxima i el Circ Màxim a més de l'expansió de la ciutat i l'enfortiment de les seves muralles.

# data[].attributes.body
Serbi Tuli va ser el sisè rei de Roma governant aproximadament entre 578 a. C. i 535 a. C. Nascut d'origen humil es diu que va ser fill d'una esclava. Després de la mort de Lucio Tarquinio Prisco la seva sogra Tanaquil ho va promoure com a successor. Durant el seu regnat va dur a terme importants reformes socials i polítiques. Va instituir el cens romà que classificava als ciutadans segons la seva riquesa i va reorganitzar l'exèrcit sobre la base d'aquesta classificació

# data[].attributes.body
Tarquinio el Superb va ser el setè i últim rei de Roma governant aproximadament entre 534 a. C. i 509 a. C. Fill de Lucio Tarquinio Prisco i gendre de Serbi Tuli va prendre el tron després d'assassinar a Serbi Tuli en un cop d'estat. El seu regnat es va caracteritzar pel seu despotisme i crueltat. Va governar sense el consell del Senat i va imposar un règim de terror.

# data[].attributes.body
(Últim rei)

Tarquini el superb

# data[].attributes.body
Les Guerres Púniques van ser tres conflictes entre Roma i Cartago:

Primera Guerra Púnica (264-241 aC): Va començar per la disputa sobre Sicília. Roma va guanyar i va annexar Sicília com a primera província. Segona Guerra Púnica (218-201 aC): Coneguda per les gestes d'Anníbal, que va creuar els Alps amb elefants. Roma va derrotar Cartago i li va prendre les seves possessions fora d'Àfrica. Tercera Guerra Púnica (149-146 aC): Roma va assetjar i destruir Cartago, annexant els seus territoris com a província romana d'Àfrica.

# data[].attributes.body
Juli Cèsar va ser un destacat líder militar i polític romà del segle I aC. Nascut el 100 aC, va aconseguir fama per les seves campanyes militars, especialment la conquesta de la Gàl·lia. També va jugar un paper crucial en la crisi de la República Romana. Cèsar va travessar el Rubicó el 49 aC, desafiant el Senat i iniciant una guerra civil que el va portar al poder absolut. El 44 aC, va ser nomenat dictador perpetu, però va ser assassinat poc després en una conspiració al Senat, que pretenia restaurar la República. La seva mort va desencadenar una sèrie d'esdeveniments que van culminar en l'establiment de l'Imperi Romà.

# data[].attributes.body
1r emperador de Roma

# data[].attributes.body
La dinastia Júlia-Clàudia va ser la primera dinastia imperial de Roma, governant del 27 aC al 68 dC. Comprèn cinc emperadors: August (27 aC - 14 dC): Va establir l'Imperi Romà i la Pax Romana. Tiberi (14 dC - 37 dC): Governant eficient però impopular. Calígula (37 dC - 41 dC): Despòtic i extravagant, assassinat per la Guàrdia Pretoriana. Claudi (41 dC - 54 dC): Va expandir l'imperi i va reformar l'administració. Neró (54 dC - 68 dC): Tirànic, el seu regnat va acabar amb el seu suïcidi.

# data[].attributes.body
La dinastia Flàvia va governar l'Imperi Romà del 69 al 96 d.C. Inclou tres emperadors: Vespasià (69-79 dC): Va restaurar l'estabilitat i va començar la construcció del Colosseu.

Titus (79-81 dC): Conegut per la seva humanitat, va gestionar l'erupció del Vesuvi i va inaugurar el Colosseu. Domicià (81-96 dC): Administrador competent però autocràtic, va ser assassinat per una conspiració. La dinastia Flàvia va estabilitzar l'Imperi després del caos, impulsant grans projectes d'infraestructura i reforçant les finances públiques.

# data[].attributes.body
La dinastia Antonina va governar Roma del 96 al 192 d.C, durant la Pax Romana. Inclou sis emperadors: Nerva (96-98 dC): Va iniciar la dinastia i va adoptar Trajà. Trajà (98-117 dC): Va expandir l'Imperi al màxim. Adrià (117-138 dC): Va consolidar les fronteres i construir el Mur d'Adrià. Antoní Pius (138-161 dC): Va mantenir la pau i promoure reformes legals. Marc Aureli (161-180 dC): Filòsof i emperador, va defensar l'Imperi de les invasions bàrbares. Commodus (180-192 dC): Governant tirànic, el seu assassinat va acabar la dinastia.

Aquest període es recorda per la seva prosperitat, estabilitat i desenvolupament cultural.

# data[].attributes.body
La dinastia Severa va governar Roma del 193 al 235 d.C. Inclou cinc emperadors: Septimi Sever (193-211 dC): Va reformar l'exèrcit i centralitzar el poder. Caracal·la (211-217 dC): Va concedir la ciutadania romana a tots els homes lliures. Macrí (217-218 dC): Usurpador derrotat i assassinat. Heliogàbal (218-222 dC): Emperador extravagant, assassinat per la Guàrdia Pretoriana. Alexandre Sever (222-235 dC): Va enfrontar múltiples crisis internes i externes, assassinat pels seus propis soldats. La dinastia Severa va marcar un període de creixent inestabilitat a l'Imperi Romà.

# data[].attributes.body
Constantí el Gran va ser un emperador romà del 306 al 337 dC. Les seves principals realitzacions inclouen la conversió al cristianisme, la promulgació de l'Edicte de Milà, la fundació de Constantinoble, la reforma militar i la victòria a la Batalla del Pont Milvi. Va marcar un punt d'inflexió en la història de l'Imperi Romà al promoure el cristianisme i iniciar canvis importants en la civilització romana.

# data[].attributes.body
Teodor I, emperador bizantí del 408 al 450 d.C, va destacar per les següents realitzacions: Reformes Militars: Reorganització de l'exèrcit per fer front a invasions bàrbares. Lleis: Promulgació del Codi de Teodor I, consolidant la legislació romana. Religió: Promoció del cristianisme ortodox i presidència de concilis ecumènics. Conflicte amb Nestori: Condemna de les ensenyances de Nestori com a herètiques. Expansió i Defensa: Ampliació de l'Imperi Bizantí i resistència a les amenaces bàrbares. El seu regnat va ser essencial per consolidar l'Imperi Bizantí i establir les bases de la seva influència.