# data[].attributes.headline
קובי איכלבום

# data[].attributes.subject
קובי איכלבום

# data[].attributes.body
יום הזיכרון הוא אחד הימים הקשים. ה- ״הלא הוגנים״.

יש אנשים שהם עשויים טוב. טוהר. איכות. ערכים.

כל שנה מחדש כאב שנפתח מחדש. כמות האנשים שאוהבים ומעריכים וכואבים כל פעם מחדש.

אני מכיר את קובי מגיל נוער כאשר שיחקנו כדורסל. שחקן נשמה. שהמשיך את משחק הנשמה שלו גם בצבא. מפקד בגבעתי. גם ברגעיו האחרונים היה עם הערכים שלו.

משפחתו הנציחה את זכרו באמצעות עמותה אשר נותנת בית לחיילים בודדים.

# data[].attributes.headline
דן קמחג׳י ז״ל

# data[].attributes.subject
דן קמחג׳י ז״ל

# data[].attributes.body
בן אדם שאין כמותו בעולם הזה

לב טהור מלא אהבה

המשפט שלו היה - אהבה ושמחה, שמחה ואהבה.

נפל ב6.5.24 בגבול לבנון.

# data[].attributes.attachment_link.title
‎דינה ארגוב | אהבה בתנועה 🔥‎ on Instagram‎: "דן האהוב ⭐️ אם יש פה חברים שלו תכתבו בבקשה גם זיכרון, חוויה, שיתוף ואעביר למשפחה 🙏 

עם כל הכאב, לא יכולה לחשוב עליך בלי שחיוך יעלה לי בלב.

רק מדמיינת כמה אנשים זכו לרקוד באור שלך,
כמה לבבות פתחת. זוכרת איך דיברנו לפני הריטריט וסיפרת על כל הכישרונות שלך ומרוב שפע לא ידענו מה לבחור שתביא למרחב. פשוט הבאת הכל. האכלת אותנו, ניגנת לנו, רקדת איתנו וזרחת עלינו ונהנית כל כך. 

עצם זה שהתהלכת פה בינינו אומר לי שיש קסם אמיתי בעולם ואנחנו נמשיך לנצנץ. אדאג לזה באופן אישי ואם אתבלבל אשאל את עצמי מה אתה היית עושה. הניצוץ שלך רוקד בלב שלנו ✨✨✨

אוהבת, דינה 🙏❤️✨

ותודה תמרה גימפל על תמונות נדירות של הקסם הזה"‎

# data[].attributes.attachment_link.description
2,177 likes, 256 comments - dinaargov on May 7, 2024‎: "דן האהוב ⭐️ אם יש פה חברים שלו תכתבו בבקשה גם זיכרון, חוויה, שיתוף ואעביר למשפחה 🙏 

עם כל הכאב, לא יכולה לחשוב עליך בלי שחיוך יעלה לי בלב.

רק מדמיינת כמה אנשים זכו לרקוד באור שלך,
כמה לבבות פתחת. זוכרת איך דיברנו לפני הריטריט וסיפרת על כל הכישרונות שלך ומרוב שפע לא ידענו מה לבחור שתביא למרחב. פשוט הבאת הכל. האכלת אותנו, ניגנת לנו, רקדת איתנו וזרחת עלינו ונהנית כל כך. 

עצם זה שהתהלכת פה בינינו אומר לי שיש קסם אמיתי בעולם ואנחנו נמשיך לנצנץ. אדאג לזה באופן אישי ואם אתבלבל אשאל את עצמי מה אתה היית עושה. הניצוץ שלך רוקד בלב שלנו ✨✨✨

אוהבת, דינה 🙏❤️✨

ותודה תמרה גימפל על תמונות נדירות של הקסם הזה". ‎

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
View this post on Instagram

# data[].attributes.body
היה תלמיד בעתיד + לפני 5 שנים, למד מתמטיקה בכפר הירוק. היה תלמיד בולט גם ביכולות וגם באופי שלו, היה תלמיד כובש שנצרב בזיכרון. עדי נפל בקרב ברצועת עזה ב19 לנובמבר 2023. זוכר את הרגע שהשם שלו קפץ כהתראה בטלפון ומיד הבנתי שזה הוא.

# data[].attributes.headline
עוד מעט נהפוך לשיר גלגלצ/ 2026

# data[].attributes.subject
עוד מעט נהפוך לשיר גלגלצ/ 2026

# data[].attributes.body
שיר שכתב אהרון אורי פרש ז"ל ושמעתי אתמול בדרך מהעבודה, ושי ריבו מבצע כחלק מפרויקט הנצחה של גלגלצ . מאוד מרגש וגם הסיפור שמאחוריו

# data[].attributes.attachment_link.title
‎גלי צה"ל glz‎ on Instagram‎: "⁨	⁨	כשאהרון (אורי) פרש ז”ל כתב את המילים שנועדו לנחם את חברו, אף אחד לא שיער שהן יהפכו לצוואה שלו עצמו. אורי נפל בבוקר שמחת תורה, בהגנה על בסיס אורים בו שירת. 

במיזם “עוד מעט נהפוך לשיר” של גלי צה”ל וגלגלצ, בתמיכת מפעל הפיס, הטקסט הגיע לישי ריבו שהפיח בו מנגינה והגשים את חלומו של אורי ז”ל 🤍⁩⁩"‎

# data[].attributes.attachment_link.description
233 likes, 26 comments - glzradio on April 15, 2026‎: "⁨	⁨	כשאהרון (אורי) פרש ז”ל כתב את המילים שנועדו לנחם את חברו, אף אחד לא שיער שהן יהפכו לצוואה שלו עצמו. אורי נפל בבוקר שמחת תורה, בהגנה על בסיס אורים בו שירת. 

במיזם “עוד מעט נהפוך לשיר” של גלי צה”ל וגלגלצ, בתמיכת מפעל הפיס, הטקסט הגיע לישי ריבו שהפיח בו מנגינה והגשים את חלומו של אורי ז”ל 🤍⁩⁩". ‎

# data[].attributes.headline
ברקאי שור ז"ל

# data[].attributes.subject
ברקאי שור ז"ל

# data[].attributes.body
לפני 12 שנה, במבצע "צוק איתן" נפל חבר טוב שלי ברקאי. הוא היה אדם טוב בכל רמח איבריו. היה מתנדב שנים רבות במד"א והיה ידוע כאדם שתמיד עצר כשמשהו רצה טרמפ בצד הדרך.

הקימו לזכרו אינספור מיזמים והנצחות אבל אחד המיוחדים הוא מיזם "תעביר את זה הלאה". המשפחה העבירה כרטיסיות שלו למכרים וביקשו שכשהם עושים מעשה טוב יתנו את הכרטיס למי שעשו לו טוב ויבקשו ממנו להעביר את זה הלאה. הכרטיסים עד היום הגיעו לכל קצות תבל עם סיפורים מרגשים ויוצאי דופן.

השנה ואפילו ממש בחודש האחרון נהייתה סגירת מעגל מיוחדת - אח של ברקאי, שהוא גם חבר קרוב, תומר, נתן שם לבנו הראשון ולמעשה הנכד הראשון במשפחה וקרא לו "זיו ברקאי".

# data[].attributes.headline
אלמנות השכול

# data[].attributes.subject
אלמנות השכול

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
"איך זה שבעלי נפל ואני מצליחה לחייך?": יומן השכול הלא שגרתי של דפני

# data[].attributes.headline
הדר גולדין ז"ל

# data[].attributes.subject
הדר גולדין ז"ל

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
מעגל של 11 שנים - נסגר: סגן הדר גולדין ז"ל הושב לאדמת ישראל

# data[].attributes.headline
יום הזכרון תשפ"ו

# data[].attributes.subject
יום הזכרון תשפ"ו

# data[].attributes.headline
רצח משפחת גביש חברי ילדות מהישוב אלון-מורה . פסח 2002

# data[].attributes.subject
רצח משפחת גביש חברי ילדות מהישוב אלון-מורה . פסח 2002

# data[].attributes.attachment_link.description
20 שנה לרצח משפחת גביש, הבן שניצל מהפיגוע מוציא אלבום פיוטים: ”פרצו לי לבית והחריבו אותו. השירים נותנים לי חיים”
iIfat Amiel Aharon

# data[].attributes.headline
בן זוסמן ז"ל

# data[].attributes.subject
בן זוסמן ז"ל

# data[].attributes.body
הכרתי את בן דרך חניכי תוהו וספציפית דרך עדן. גדלנו באותה שכונה אבל לא הכרנו אישית. בשנה האחרונה זכיתי להכיר את המשפחה וההורים שלו ונחשפתי למשפחה ואדם יוצאי דופן.

זוסמן כתב בצוואתו:

"גם אם יקרה לי משהו, אני לא מרשה לכם לשקוע בעצב. הייתה לי הזכות להגשים את החלום והייעוד שלי ותהיו בטוחים שאני מסתכל עליכם מלמעלה ומחייך חיוך ענק."

ואמא שלו סיימה את ההספד שלה שהתפרסם ברחבי הארץ: "לסיפור שלנו יהיה סוף טוב". היא גם ייסדה את מיזם "הדיבור" שמעודד פוליטיקאים ואנשי ציבור לשיח חיובי ובונה.

# data[].attributes.headline
יובל היימן ז"ל

# data[].attributes.subject
יובל היימן ז"ל

# data[].attributes.body
השנה למדתי להכיר מקרוב את ההורים של יובל, את יובל לא הכרתי. כואב להכיר ילד דרך געגוע של הורה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בנם הבכור של זֹהרה ומשה. יובל נולד בירושלים ביום כ"ח בסיוון תשנ"ג (16.6.1993). אח בכור לארבל, אשחר ואלומה.

יובל גדל והתחנך באפרת, למד בבית הספר היסודי ממ"ד "עשה חיל", ובחטיבת הביניים ותיכון "דרך אבות". הוא הדריך בסניף בני עקיבא והתנדב בקייטנת "שלוה" לילדים עם צרכים מיוחדים. יובל שאף למצוינות בכל אשר פנה, וכך הצטיין בלימודים ובספורט. לצד זה היה אוהב אדם, וידע למצוא נתיב ודרך לכל אחד מהסובבים אותו, גם אם היה שונה ממנו. בכל דרכיו נהג בצניעות סבלנות וסובלנות והאיר בחיוך וסבר פנים יפות.

ב-19.1.2012 התגייס יובל לצה"ל. הוא התחיל את שירותו הצבאי כלוחם בפלחה"ן צנחנים, והתבלט כחייל טוב. יובל סיים קורס מ"כים בהצטיינות, ולאחר מכן הדריך בטירונות בבא"ח צנחנים. במהלך שנת 2014 התחיל קורס קצינים, ועם פתיחת מבצע "צוק איתן" החל כצוער את ההשלמה החיילית בקורס הקצינים. תוך מספר ימים הצטרף יובל ללחימה כקשר מפקד גדוד "גפן".

בבוקר יום שני 21 ביולי 2014 התקבל דיווח על מחבלים שחדרו ארצה סמוך לקיבוץ ניר-עם. בעקבות הדיווח הגיע למקום חפ"ק גדוד גפן בפיקוד המג"ד דולב קידר, ולצדו - יובל. עם בואם למקום נפתחה עליהם אש מקלעים ונ"ט פגע בג'יפ. נהג הג'יפ נהרג במקום. מפקד הגדוד, יובל והגשש ירדו מהרכב וניהלו קרב עם המחבלים. בקרב זה נהרגו כל לוחמי חבורת הפיקוד של גדוד "גפן". יובל הראה במעשיו דבקות במשימה לאור המטרה ונכונות ללחום ולבצע את תפקידו גם תוך סיכון אישי.

הוא נפל בקרב במבצע "צוק איתן" ביום כ"ג בתמוז תשע"ד (21.7.2014). איתו נפלו סגן-אלוף דולב קידר, רב-סמל בכיר קסהון (דני) ביינסאין וסמל ראשון נדב גולדמכר. ארבעת הנופלים צוינו לשבח על לחימתם.

יובל היה בן עשרים ואחת בנפלו. הוא הובא למנוחת עולמים בבית העלמין הצבאי בהר הרצל, ירושלים. הותיר הורים, אח ושתי אחיות.

אחרי נפילתו הועלה יובל לדרגת סגן משנה.
על מצבתו של יובל כתבו בני המשפחה: "בן ונכד אהוב למשפחות הימן - טובי. אח בכור לארבל אשחר ואלומה"

דברי ההספד של אימו זהרה:
הבוקר לא הביא איתו בשורות חדשות. לא עצמתי עין.
שוכבת כל הלילה בין אבא ואלומה והעפעפיים מסרבים להיסגר.
אני חושבת איפה אתה ואם אתה עדיין מרגיש.
יובל בני, בכורי, מי ייתן מותי תחתיך.
21 שנים וחודש, מפוארות, שנים של צניעות ומצוינות.
שנים בהם לא היה יום בו לא זכיתי לומר לך עד כמה אני אוהבת אותך. כל יום, כל יום.

המילים האחרונות ששלחתי לך שעוד הספקת לראות היו "תישן טוב אהובי" ואתה ענית "הכול בסדר אמא, אתקשר מחר". ואני מחכה למחר. אחכה לו כל חיי.

כולם נקבצו ובאו לכאן להיפרד ממך.

זכינו בך. אבא, אני , ארבל, אשחר, אלומה ורוויה. עוצמה שנשאבה ממנו באחת, בשתי מילים נוראיות: "יובל נהרג". הפרידה קשה יובל. אין איבר בגוף שאינו זועק אליך, ואין נחמה במותך. "עצוב למות באמצע התמוז".

"אמא" אמרת לי ברגילה האחרונה, בא לי יום בלי לעשות כלום. תמיד עזרתי לך להגשים כל חלום שלך ועכשיו אתה החלום יובל ותישאר כך. חלום מתוק ומר וכואב כל כך.

ימים קשים מחכים לנו. תפילתי היא כי נלמד לחיות עם המוות באהבה, לא בכעס. בשמחה על מה שהיה ולא בכאב על מה שלעולם לא יהיה כבר.

אני אוהבת את כולכם. תודה שאתם אתנו. ביתנו פתוח לכולם יום ולילה, אתם המשפחה שלנו. אל תעמדו בפתח. תיכנסו, תחבקו תשמחו ותבכו אתנו.

וכמוני עומדות עוד 27 אימהות על קברי בניהם. ואני מחבקת אותן מרחוק. קשורות אנו בחוט של כאב לעד. כאב על ילד שלא אזכה עוד ללטף את פניו, להתרומם על קצות האצבעות ולנשק אותו.

להגיד לו תודה ילד שלי מושלם.

תודה יובל.

תהא נשמתך צרורה בצרור החיים.

לאתר ההנצחה של משרד הביטחון לחץ כאן

# data[].attributes.attachment_link.title
יזכור - יובל הימן

# data[].attributes.attachment_link.description
בנם הבכור של זֹהרה ומשה. יובל נולד בירושלים ביום כ"ח בסיוון תשנ"ג (16.6.1993). אח בכור לארבל, אשחר ואלומה. יובל גדל והתחנך באפרת, למד בבית הספר היסודי ממ"ד "עשה חיל", ובחטיבת הביניים ותיכון "דרך אבות". הוא הדריך בסניף בני עקיבא והתנדב בקייטנת "שלוה" לילדים עם צרכים מיוחדים.

# data[].attributes.headline
כל שנה חוזרת לסרטונים בית אבי חי ובוחרת שלושה שעוד לא ראיתי

# data[].attributes.subject
כל שנה חוזרת לסרטונים בית אבי חי ובוחרת שלושה שעוד לא ראיתי

# data[].attributes.body
הכי מתרגשת מהסרטון של מקס שטיינברג ושל הפגישה של האחים אלירז ואליסף ומתחבקים חיבוק אחרון בלב ג'בליה

# data[].attributes.attachment_link.title
יום הזיכרון - פנים יום זיכרון | בית אבי חי

# data[].attributes.attachment_link.description
מיזם הנצחה אמנותי ההופך זיכרונות מחייהם של חללי מערכות ישראל ופעולות איבה לסרטוני אנימציה. משפחות שכולות פתחו את לבן וסיפרו על אהובים שאינם

# data[].attributes.headline
שגיא גולן ז"ל 

# data[].attributes.subject
שגיא גולן ז"ל 

# data[].attributes.body
בן אדם מדהים שזכיתי להכיר בלימודים,

הצטיין בהכל וגם התנדב בלי הפסקה מגיל צעיר.

היה צנוע מאוד, רגיש ואמיץ.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
רס"ן במיל' שגיא גולן ז"ל, מפקד צוות ביחידת הלוט"ר, לחם בקרב הקשה בקיבוץ בארי. הוא נפל בקרב זה, לא לפני שחילץ והציל עשרות משפחות נצורות. שגיא עמד להתחתן שבוע מאוחר יותר, ויחד עם בן זוגו בחר בשיר "זכיתי לאהוב" של עברי לידר כדי שילווה אותם לחופה. עברי שר אותו על קברו של שגיא ביום הלוויה. "לבכות לכם" הפגיש את עברי והמשפחה פעם נוספת

# data[].attributes.attachment_link.title
הציל עשרות משפחות בבארי: סיפורו של שגיא גולן

# data[].attributes.attachment_link.description
רס"ן במיל' שגיא גולן ז"ל, מפקד צוות ביחידת הלוט"ר, לחם בקרב הקשה בקיבוץ בארי. הוא נפל בקרב זה, לא לפני שחילץ והציל עשרות משפחות נצורות. שגיא עמד להתחתן שבוע מאוחר יותר, ויחד עם בן זוגו בחר בשיר "זכיתי לאהוב" של עברי לידר כדי שילווה אותם לחופה.

# data[].attributes.headline
עם של גיבורי על

# data[].attributes.subject
עם של גיבורי על

# data[].attributes.body
אז המורה לתנך בגבעתי, המורה ללשון מודיעין

השכן מלמעלה קבלן עבודות, אבל חודש כבר במילואים

עורכת הדין היא קמב"צית, עושה משמרות באוגדה

אחיה איש הייטק בכיר, עכשיו הוא צלף על גגות ברצועה

מנהלת הסניף הקשוחה של הבנק, היא סמג"ד ביהודה ושומרון

דורון הוא בעל חנות צעצועים, עכשיו הוא מ"פ בשריון

ועמדי שלנו כפרה, שלרוב מזמר בקיסריה

הוא לוחם הנדסה, מתאושש בגבורה, אחרי שנפצע בלב עזה

היי, נכון כולם נראים רגילים אבל

אנחנו עם של גיבורי על

בכל אחד תמיד מסתתר חייל

מוכן להציל את העולם

יש את הנהג אוטובוס של דן, זה שתמיד עומד בזמן

הוא עכשיו מפקד סוללת תותחנים בדרום, ליד ניר עם

יש סטודנט בטכניון, באמצע תואר ראשון

הוא סרן במיל בעוצבת הגליל, כבר חודש בגבול הצפון

יש פה דוגמנית פראמדיקית, יש פה חשמלאי שהוא מאגיסט

יש את יוני, נגן סקסופון מחונן, שהוא קודם כל מטכליסט

יש לכולם ארון נסתר, או ארגז גדול מאובזר

יש בו סט של מדים וגלימת מילואים מוכנות תמיד לאתגר

היי, נכון כולם נראים רגילים אבל

אנחנו עם של גיבורי על

בכל אחד תמיד מסתתר חייל

מוכן להציל את העולם

וזה לא משנה אם באמצע החיים, או באמצע משחק כדורגל

כולם יעזבו את הכל בשנייה, אם יקרא להם הדגל

פה זה לא יקום מקביל, לא מציאות של מארוול

זה הסיפור שלנו, עם ישראל

זה הסיפור שלנו

היי, נכון כולם נראים רגילים אבל

אנחנו עם של גיבורי על

בכל אחד תמיד מסתתר חייל

# data[].attributes.headline
יום הזכרון תשפ"ה

# data[].attributes.subject
יום הזכרון תשפ"ה

# data[].attributes.headline
אצלנו בגן / שי לי עטרי 

# data[].attributes.subject
אצלנו בגן / שי לי עטרי 

# data[].attributes.body
שי לי שלמדה איתי בבית הספר איבדה את בן זוגה יהב וינק ב7.10 בעת שהציל את ביתה ואותה. השיר שלה אצלנו בגן שהוא סימן הכר ליום הזכרון מקבל משמעות עוד יותר מצמררת.

# data[].attributes.attachment_link.description
Enjoy the videos and music you love, upload original content, and share it all with friends, family, and the world on YouTube.

# data[].attributes.headline
סיפור על חברות בחיים ובמוות 

# data[].attributes.subject
סיפור על חברות בחיים ובמוות 

# data[].attributes.headline
יום הזכרון תשפ"ד

# data[].attributes.subject
יום הזכרון תשפ"ד

# data[].attributes.headline
אריק פרץ ובתו רות פרץ

# data[].attributes.subject
אריק פרץ ובתו רות פרץ

# data[].attributes.body
את אריק ורות לא הכרתי ברמה האישית, אך הם היו דמויות מוכרות בעולמות הפסטיבליים.

חיוך ואופטימיות היו מנת חלקם. אריק לקחת את ביתו המשותקת למסיבות וטרח לחשוף אותה לעולם של שמחה, קבלה וצחוק

לחשוף אותה לעולם ואת העולם אליה, כמה המוגבלות לא באמת קיימת כל עוד מאמינים בדרך

ת.נ.צ.ב.ה

השניים נרצחו במסיבה ב7.10

# data[].attributes.attachment_link.description
A geovisualization depicting the atrocities perpetrated by Hamas on Israeli lands on October 7th

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אחד מסיפורי הגבורה יוצאי הדופן של 7 באוקטובר הוא הסיפור של ענר שפירא. לוחם בחופשה שהגן במיגונית על שלושים מחוגגי המסיבה ברעים, עד שנפל. חצי שנה אחרי מותו יוצאים לאור השירים של ענר. לאחד מהם מצטרף שאנן סטריט מהדג נחש ששר: "אף פעם לא עשיתי דואט עם מישהו מת" - ויש גם שיר אחד באלבום הבכורה שלא הוא כתב

עידו סולומון | אולפן שישי

מאות אנשים התכנסו בבית הנסן בירושלים, להשקת אלבום הבכורה של ענר שפירא. והיה שם הכול, כיבוד ובירה. היה די-ג'יי ומסך ענק, הכול מוכן ומתוקתק, ורק אדם אחד, בכל זאת, היה חסר.

"רצינו לעשות ערב שיחגוג את החיים של ענר", אומרת שירה, אימו של ענר שפירא ז"ל. כל החודשים האחרונים היה עיסוק במוות שלו. אבל ענר היה הרבה הרבה הרבה יותר מזה. הוא היה בן-אדם יוצר, הוא היה מוזיקאי, הוא היה אומן, הוא היה איש עם דעות, ואני רוצה שזה יצא החוצה. זאת הזדמנות לחגוג את החיים שלו ואת היצירה שלו, לא את המוות".
לקריאת כל כתבות מגזין N12 לחצו כאן
"כמו התאהבות כזאת"

מגיל צעיר, ענר שפירא למד וניגן על פסנתר. כשהגיע זמנו להתגייס, הוא ניסה פעמיים לעבור גיבוש לסיירת מטכ"ל, אבל נפצע. בזמן ההחלמה הוא קנה ציוד, לימד את עצמו ליצור מוזיקה אלקטרונית והתחיל לכתוב ולהקליט.

"זה היה כמו, לא יודעת מה, התאהבות כזאת", אומרת אימו שירה שפירא. "הוא כל כך נכנס לזה. הוא השאיר לנו 60 שירים מוקלטים.

הפעם הראשונה ששמענו שיר שלו הייתה כשחזרנו עם הוריו למיגונית הקטנה ליד קיבוץ רעים, שבה סיים את חייו, שיר שכתב שלוש שנים לפני מותו. "שיר מצמרר שהוא כתב אותו, ילד ירושלמי, שמה שמעניין אותו זה ילדים בעוטף", אמר אז אביו משה.

סיפורו של ענר שפירא זכרו לברכה, הוא אחד מסיפורי הגבורה יוצאי הדופן של ה-7 באוקטובר. לוחם סיירת הנח"ל שהיה בחופשה, מצא את עצמו עם עוד כ-30 זרים במיגונית תחת התקפת מחבלים, והצליח להדוף שמונה רימונים שהושלכו לעברם עד שנהרג.

איתן האלי, שניצל מהמיגונית ברעים משחזר את רגעי התופת: "אני ממש הייתי על הכניסה, מימין לענר, פתאום אני רואה רימונים עפים פנימה. אני צועק לו: 'רימון, רימון, רימון!' והוא תופס אותו ומוציא החוצה, וככה זה פשוט המשיך לקרות כמה פעמים".

בתמונה שצולמה באותן דקות דרמטיות רואים את כל שוכני המיגונית מכווצים על הקרקע, ורק ענר עומד בפתח ומחכה לרימונים שהמשיכו להגיע.

"זה היה השלב בעצם היחיד שתקף אותי ממש פחד ואמרתי, טוב, לא בטוח אני יוצא מזה", משחזר איתמר שפירא, שגם הוא ניצל מהמיגונית. "פתחתי את הטלפון לצלם. המון אנשים מפוחדים על הרצפה, שאין להם מושג מה הולך לקרות להם. ואני רואה גבורה, בן-אדם שברגע האמת מחליט לפעול באופן מדהים.

המחבלים המשיכו לזרוק רימונים ולירות על המיגונית מבחוץ. את הרימון התשיעי, ענר לא הספיק להדוף.

הם נכנסו פנימה, רוב הצעירים שהיו שם נהרגו, מבין החיים שנפצעו קשה, נחטפו ארבעה. בהם גם הירש גולדברג-פולין, חברו הטוב של ענר.

הוריו של ענר שפירא במיגונית

החטוף הרש גולדברג-פולין. חברו הטוב של ענר

"כמו אגרוף בבטן"

והמוזיקה שליוותה את חייו הייתה שם גם במותו. סמוך למותו, החליטה המשפחה לעשות הכול כדי להוציא את שיריו לאור.

"באחד השירים שלו היה כתוב: 'מעדכן את הצוואה שלי, אם אני מת, תוציאו לי את האלבום'. הוא לצערנו נהרג ואנחנו צריכים להוציא את האלבום הזה. זה צוואה מפורשת", אומר אביו.
איך בחרתם את השירים?
משה שפירא, בן דודו של ענר ז"ל: "תשמע, זה קשה. אחרי המלחמה פתחנו את המחשב של ענר ומצאנו שם באזור ה-40 פרויקטים בבלגן אטומי, באמת, הבן-אדם לא הבין ולא ידע סדר בחייו. ישבנו פה ורבנו המון פעמים, בסוף החלטנו שרוצים שזה יהיה כמה שיותר רבגוני, כי הבן-אדם הזה הוא כמו תמנון משוגע שמתעסק בהכול ויש לבן-אדם מלא מה לומר".

אחד האנשים הראשונים שנחשף לשירים מחוץ למעגל הקרוב של ענר היה שאנן סטריט, סולן הדג נחש ואחד מחלוצי ההיפ הופ הישראלי.

שירה, אימו של ענר ז"ל: "הוא הגיע אלינו הביתה, ישב בחדר של ענר באולפן שלו, שמע כמה מהשירים שלו, והוא ככה נתן את נקודת המבט שלו ואמר שהוא ישמח להיות איתנו בשיתוף פעולה.

לאחרונה התקבצו המשפחה והחברים בפאב הבית של ענר, "הסירה", לצילומי קליפ לאחד השירים ששאנן שמע אז בגרסה ראשונית. ושאנן החליט להצטרף עם בית שכתב במיוחד. "אף פעם לא עשיתי דואט עם מישהו מת / ואם להגיד'ך ת'אמת, ענר/ אנ'לא בטוח שזה היה לי חסר".

שירה: "בהתחלה זה היה לנו כזה כמו אגרוף בבטן, כי פתאום הפיל הזה נכנס לחדר, זאת אומרת, אנחנו רצינו להוציא את השירים של ענר כמוזיקאי, בלי קשר למה שקרה. דיברתי עם שאנן והוא אמר: 'תקשיבי לזה עוד פעם, תחשבי רגע, בית אחד, ניתן מקום לדבר הזה שהוא לא פה'. ואמרתי, וואלה, צודק".

"כולם בכו, לי היה חיוך ענק"

ענר היה אח בכור לאחיו וחמשת אחיותיו. אח מסור שדרבן אותם לנגן וליצור בעצמם. והשיר היחיד באלבום הבכורה שלא הוא כתב, הוא יצירה משותפת עם אחותו הילי בת ה-8.

"החלום שלי מאז שהייתי תינוקת זה היה להיות זמרת", מספרת הילי. "אז אני החלטתי להתחיל לכתוב שיר. אז באתי לענר וכל הזמן ביקשתי ממנו שיקליט ויקליט ויקליט, ובחיים לא היה לו זמן, עד שבשישי אחד, שלוש שעות לפני שבת, נכנסתי לחדר שלו, הקלטנו באולפן. והיה לי כיף לעשות את זה עם ענר, אבל את כל שאר השירים שלי אין לי עם מי להקליט".
מתי את הכי מתגעגעת אליו?
"תמיד. כשאימא אמרה שנוסעים לקבר, הייתי שמחה מאוד. וכשהגענו כולם בכו, בכו, ואני הייתי היחידה שבאמת היה לה חיוך ענק, בגלל ששמחתי שבכלל עשינו את כל זה איתו ועברנו את הכול איתו ושאנחנו היינו חלק מהחיים שלו".

בשבוע שעבר, הגיעה משפחת שפירא להכין את המקום לקראת אירוע ההשקה. בשעות הערב, נדמה היה שהמבנה העתיק צר מלהכיל את כל הבאים. ובין היתר הגיעו גם בני הזוג גולדברג-פולין, הוריו של הירש.

"זה מעורר רגשות מעורבים להיות כאן", אומרת רייצ'ל גולדברג-פולין, אימו של הירש החטוף בעזה. "אהבנו את ענר. הוא היה פשוט אדם מוכשר ויפה וזה שובר לב וזה חשוב להיות כאן. ובכל מקום שאני מסתכלת, אני יודעת שהירש צריך להיות כאן".

"המוזיקה זאת הייתה הנשמה שלו", אומרת אימו שרה. "אם הוא היה פה עכשיו והוא היה רואה את כל המכלול הזה, אז אני חושבת שהוא צריך להיות מאוד גאה בעצמו ולהיות מאוד שמח. התחושה הזאת של מה שיש זה מה שיש ולא יהיה עוד, זה מחרפן. אבל, אנחנו עם כל מה שהוא השאיר לנו, אנחנו מתכוונים עוד לעשות ולהוציא ולעבוד ושהוא יהיה נוכח איתנו כמה שיותר. זאת לא התערוכה האחרונה ולא האלבום האחרון".
תחקיר: מאי פכט למוזיקה של ענר ולמידע נוסף עליו לחצו כאן מצאתם טעות לשון?

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - הצוואה שהתגשמה של גיבור המיגונית, שהדף 8 רימונים ונהרג

# data[].attributes.attachment_link.description
אחד מסיפורי הגבורה יוצאי הדופן של 7 באוקטובר הוא הסיפור של ענר שפירא. לוחם בחופשה שהגן במיגונית על שלושים מחוגגי המסיבה ברעים, עד שנפל. חצי שנה אחרי מותו יוצאים לאור השירים של ענר.

# data[].attributes.headline
תומר גרינברג - מג״ד 13 

# data[].attributes.subject
תומר גרינברג - מג״ד 13 

# data[].attributes.headline
הזעקה של האב שאיבד את שתי בנותיו

# data[].attributes.subject
הזעקה של האב שאיבד את שתי בנותיו

# data[].attributes.headline
יש לי משהו להגיד לכם 

# data[].attributes.subject
יש לי משהו להגיד לכם 

# data[].attributes.body
פרויקט מבית המכון החינוכי הישראלי ע"ש יאנוש קורצ'אק, בו ילדים ובני נוער בישראל מציירים את התחושות והחוויות שלהם סביב מלחמת חרבות ברזל

https://www.facebook.com/YoungVoicesIsrael?mibextid=ZbWKwL

# data[].attributes.headline
פי מיליון / נעם חורב

# data[].attributes.subject
פי מיליון / נעם חורב

# data[].attributes.body
אומרים שהשנה

יום הזיכרון

יהיה פי מיליון -

פי מיליון יותר כואב

פי מיליון קורע לב

פי מיליון יותר אכזרי

פי מיליון בלתי אפשרי

ועולה בי מחשבה קטנה

שהשנה

גם ליום העצמאות

תהיה פי מיליון

יותר משמעות.

# data[].attributes.headline
לילה טוב שון - חנן בן ארי 

# data[].attributes.subject
לילה טוב שון - חנן בן ארי 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Hanan Ben Ari Official חנן בן ארי הערוץ הרשמי

# data[].attributes.headline
אני הולך להיות גיבור..

# data[].attributes.subject
אני הולך להיות גיבור..

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
איה זהבי פייגלין

# data[].attributes.attachment_link.title
איה זהבי פייגלין - גיבור

# data[].attributes.body
בת ניסים וריקי לוק. צלמת, אמנית קעקועים, אוהבת טבע ואדם. רקדה ונהנתה בנובה, ונרצחה בעת שניסתה לברוח מהמחבלים.

גופתה בוזתה ונלקחה לעזה.

במשך חודשים ארוכים חשבו שהיא בחיים בעודה בשבי, עד שראיות פורנזיות אישרו כי נהרגה לפני שגופתה נלקחה.

# data[].attributes.attachment_link.title
אביה של שני לוק: ”זה לא היה חג קל, יש לנו חור בלב” | חדשות 13

# data[].attributes.attachment_link.description
ניסים לוק, אביה של הצעירה שנרצחה במסיבת הנובה ברעים והתיעוד של גופתה מוטלת ברכב המחבלים רגע לפני שחטפו אותה לעזה הפך לאחד מסמלי המלחמה, התארח בתוכנית ”העולם הבוקר” וסיפר על החג הראשון בלעדיה. ”ניסינו לא לדבר על הנושא ואפילו לא להזכיר את השם, כדי שהדמעות לא יתגברו ושזה לא יהפוך לבכי”

# data[].attributes.attachment_caption
זה ישר קפץ לי. יניב סרודי. יש שמות ואנשים שגם לאחר 10 שנים זוכרים..

יניב סרודי - התלמיד שלי שאני הכי זוכרת מהתקופה שהדרכתי באוניברסיטה בעם בבאר שבע. מהנערים שנכנסים היישר ללב.

עברנו תהליך יחד...התחלנו את השנה שהוא יושב תמיד בסוף הכיתה עם הקפוצון על הראש ולא מרבה במילים. בסיום שנה כתבתי לו מכתב המלצה בגאוה ענקית והוא רצה להמשיך עוד שנה בתכנית. זוכרת אותו כל כך כילד פיקח בצורה בלתי רגילה וטוב לב עם עיניים כחולות וטובות. כאלה שצמאות וסקרניות לחיים ולעולם..

בחלוף השנים עלה לי למחשבות ולא מזמן תהיתי מה איתו .. ועכשיו גיליתי שהוא איננו.
 לא מפתיע לדעת שהוא גדל להיות גיבור ישראל.
💔 נוח על משכבך בשלום יניב. יהי זכרך ברוך.

# data[].attributes.headline
יניב סרודי ז"ל

# data[].attributes.subject
יניב סרודי ז"ל

# data[].attributes.headline
דניאל פומרנץ ז"ל

# data[].attributes.subject
דניאל פומרנץ ז"ל

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בן ורדה ואבי, נולד ביום כ"ז באלול תשנ"ג (13.9.1993) ביבנה. בן רביעי להוריו, אח צעיר לאלעד, ליאור ונמרוד.

"שְׁנֵי עֵצִים וְחֶלְקַת קֶבֶר/ זֶה מָה שֶׁנִּשְׁאַר מֵהַיֶּלֶד שֶׁלִּי/ בַּצַּד יֵשׁ גַּם אֶת דֶּגֶל הַלְּאֹום/ בֵּית הַכְּנֶסֶת/ חֻולְצוֹת מֵהַפְּלֻגָּה/ נֵרוֹת נְשָׁמָה וְשֻׁלְחָן וְכִיסֵּא/ אֲבָל בַּסּוֹף/ מָה שֶׁייִּשָּׁאֵר זֶה שְׁנֵי עֵצִים וְחֶלְקַת קֶבֶר". ... כתב הראל אברהמי.

דניאל, העביר את שנות חייו הראשונות בשכונה הצבאית שביבנה ובהמשך עבר למושב העובדים כפר אז"ר, אשר סבתו וסבו - אסתר ופנחס נימצוביץ - היו בין מקימיו.

תמונות חייו של דניאל מורכבות מפאזל , שחלקיו מתחילים להתחבר, מיום בו מלאו לו שלוש שנים בו כתבה עליו טיבה הגננת:
"כל הזמן מוקף עדת מעריצות וחברים, לומד מהר את כללי המשחק, תמיד במרכז העניינים. איננו מחכה שישרתו אותו - הכול עושה לבד. מגיע בדיוק לאן שהוא רוצה - לא סומך על אף אחד. חביב, חייכן, יודע לוותר, שמח, נוח ונינוח, אך כשמישהו "מתחיל" איתו, הוא יודע גם להפעיל כוח."

בבית הספר היסודי "אפעל" בו למד כתבו חבריו:
"ילד מצחיק ומלא שמחת חיים, שתמיד מצליח, ונמצא במרכז העניינים". " דניאל הוא חבר טוב, ספורטאי מצטיין וכיף לשחק איתו. אוהב לצחוק ולהצחיק ומעולה בבניית מגדלים מקלפים"

בסיום בית הספר היסודי בחר דניאל ללמוד בבי"ס תום בגבעתיים, בית ספר המיועד ללקויי למידה, כשהוא התלמיד היחיד מכל שכבת בני גילו שהיה לו את האומץ לשחות נגד הזרם, ולא ללכת יחד עם כולם לבית ספר "בליך", על אף שיכול היה להתקבל אליו. לאורך כל שנות נערותו היה חניך פעיל בתנועת הצופים והיה אחראי על המורל בשבט "אפעל".

לקראת כיתה י"א ביקש בכל זאת דניאל לעבור ל"בליך", בו למדו רוב חבריו, אך בקשתו לא נבעה מכך, אלא בעיקר, כיוון שסבור היה שבבית הספר בו הוא לומד לא עושים די, ללמד את נושא השואה.

דניאל האמין שהשואה היא פרק משמעותי וחשוב בקיומנו כעם וכי זהו נדבך הכרחי בהתפתחותו של כל נער ישראלי ויהודי. הוא עבר ל"בליך" אותו זכה לסיים עם תעודת הצטיינות בלימודים וכמובן שגם יצא למסע לפולין.

בין חפציו שהיו באחד מהמחסנים שבחצר, נמצא דף אותו כתב במהלך המסע:
"אני לא מאמין שזכיתי לצאת למסע לפולין ולדרוך שם על האדמה. כן אמא צעדתי עליה, כמו שכתבת לכל השכבה, זקוף ומלא גאווה. אני חושב שאולי היום אני כן מבין קצת, את גודל הזוועה. ואני בטח מבין את המשמעות שיש לנו צבא ומדינה. אבל באמת הניצחון האמיתי שלי באופן אישי, יהיה כשאתגייס לצבא ואתרום את חלקי."

סמוך לגיוסו קיבל דניאל הודעה שמועד גיוסו ושיבוצו שונו וכי הוא מיועד לחיל השיריון, דבר שהוא לא רצה. כדי לשנות את רוע הגזירה הוא גרם לאימו, שהייתה בעבר ראש מחלקת נפגעים בצה"ל, לחרוג ממנהגה לראשונה בחייה, ולהתערב, " לעשות לו פרוטקציה", כדי להעביר אותו לשירות בחיל הרגלים, כ"דור המשך" לאימו ששרתה בעבר בגולני.

בסופו של דבר דניאל גויס ב- 11.3.2013, שובץ לגדוד 13 של גולני, ולא היה מאושר ממנו. למשפט "הכול אפשרי" שליווה אותו לאורך חייו, התווסף עם גיוסו המשפט, "הכול דבש". דניאל הפך מהר מאד להיות "גולנצ'יק" שרוף, מורעל וגאה.

בחודש יוני 2014 התגבר ירי הרקטות מרצועת עזה לעבר שטח ישראל, ירי שהחל כתגובה ל"מבצע שובו אחים" של צה"ל, לאחר חטיפת שלושת הנערים. בעקבות כך יצאה ישראל למבצע "צוק איתן" נגד החמאס באזור עזה. המבצע החל ב- 8.7.2014 בהפצצות מהאוויר וכעבור 9 ימים החלה הכניסה הקרקעית לתוך עזה לרבות כניסתה של חטיבת גולני וגדוד 13 בתוכה.

דניאל נפל במבצע "צוק איתן", ביום כ"ב בתמוז תשע"ד (20 יולי 2014) , במהלך הקרב הקשה של חטיבת גולני בשוג'אעייה שבעזה, במה שמכונה אירוע הנגמ"ש, כאשר הנגמ"ש בו היה נפגע פגיעה ישירה מטיל אויב . יחד איתו נפל המ"כ הנוסף של מחלקת ה- 5 במסייעת של גדוד 13, סמל ראשון אורן שמחה נח ואיתם עוד חמישה לוחמים מהמסייעת: סמל ראשון אורון שאול, סמל ראשון שחר תעשה, סמל בן וענונו, סמל מקס דונלד שטיינברג וסמל שון מונדשיין.

חבריו מהשכונה מהצופים ומהתיכון כתבו עליו בין היתר:

"אני לוקח מדניאל כנות, חוזק, אמביציה ואופטימיות שלא נגמרת ואת היכולת להפוך את כולם לחברים שלו".

"כל מעשה בחייו נעשה בלי רצון לקבל תמורה. תמיד מתנדב לעשות בשביל כולם, מכל הלב באהבה אין סופית ועם חיוך רחב ונפלא".

"דניאל לימד אותנו חברות מהי, לא להתייאש, כי הכול אפשרי. להאמין בעצמנו, להבין שאין דבר העומד בפני הרצון. להיות שמחים בחלקינו ולחייך".

ספד לו שלמה סער חברו למסלול בגולני:
"אני וכל המחלקה שלנו, יכולים להעיד איך נגעת בכל אחד ואחד, ואיך כולם הושפעו מהקסם שלך. היה בך משהו שאני לא יודע להסביר, שבכל מקום בו היית הצלחת לגרום לכולם להתאהב בך. הצלחת לשים את עצמך בצד ורק לעזור לכלל החברים. השקעת הכול בשביל כולם. לא פחדת מכלום ולמרות הפציעות שלך, אף פעם לא ויתרת. לא הכרת את המילה "ויתור".

ספד לו המג"ד סא"ל ארז אלקבץ:
"ילד קופצני שאוהב את החיים, גולנצ'יק אמיץ של גדוד גדעון, מפקד כיתה שאחריו צעדו בביטחון מלא לכל משימה. חבר אמיתי שכל אחד היה רוצה לצידו. אישיות מיוחדת, תמיד היה מרכז העניינים. משלב "שטותניקיות" עם רצינות ואחריות. תמיד ראשון, תמיד מחייך, גם ברגעים הכי קשים. דרש מהחיילים ומעצמו נורמות מאד גבוהות, לצד זה היה לו חשוב לטפל בחיילים שלו, הוא מאד דאג להם. דניאל באמת אהב את החיילים שלו וגם לא התבייש להגיד את זה.
אני סוחב איתי צילום של דף ממחברת שלך. במחברת אתה רושם לעצמך שאלות ועונה עליהן, מברר לעצמך, איך אתה רוצה להיות בתור מפקד. על השאלה כמה אתה מוכן לתת מעצמך השבת: 'לחיילים שלי אתן הכול' .

ביום שישי, יום לפני הכניסה ללחימה נפצעת ורציתי לפנות אותך לרופא. אתה לא הסכמת ואמרת שאין מצב שהחיילים שלך נכנסים בלעדיך,

בדקות האחרונות לחייך, לצד הפחדים, היית שמח, שרת, צחקת עם החברה, ... ככה דניאל אני זוכר אותך".

עוד כתבו על דניאל:

"כולם מיוחדים, כולם יפים, כולם מצחיקים - אבל אתה יותר"

"דניאל הוא הילד הכי חי, שמת"

דניאל ידע שימיו ספורים ושעותיו קצובות, הוא הישיר מבטו אל המוות וכתב למשפחתו לפני שנכנס לעזה:

"למשפחה האהובה שלי, בחיים לא חשבתי שאני אכתוב דבר כזה. לא יודע מה כותבים, כי הכול כבר אמרתי בפלאפון, מה יש לי להוסיף? אבל אולי זה משהו בשבילי, לתת לכם להיאחז בו.

חשוב שתדעו שאני שמח שנולדתי למשפחה הזו ואני שמח שהתגייסתי לגולני ועשיתי הכול הכי טוב שלי.

אם אתם קוראים את זה , סימן שאני סיימתי את הקריירה שלי, אבל לפחות לחמתי בכבוד ואני שמח, תהיו בטוחים שאני שמח. חשוב שתדעו את זה.

ולנמרוד ליאור ואלעד האחים המושלמים שלי. אין שמח ממני, שיש לי אחים כאלה. ולשני ההורים המדהימים שלי שהביאוני עד הלום אין כמוכם. לא חסר לי כלום אף פעם. הייתי עטוף בחום

ואהבה. למרות כל "הפצלות" וכל "החרטות" האלה !!!

אני אוהב אותכם המשפחה שלי.

יש לי בקשה אחת. אני רוצה שינציחו אותי בדרך מיוחדת. הדבר שאני הכי אוהב, חוץ ממכם כמובן, שתעשו כל שנה מסיבה בחוף הצוק הדרומי, שכולם יבואו ויחגגו. תהייה מסיבה שכולם יחגגו, גם אתם!!

בקיצור אחרי כל ה"חרטות" אוהב אתכם, אין כמוכם ואני פשוט שמח, לא משנה מה קרה!!! אוהב המון, המון. דניאל פומרנץ הילד הקטן שלכם!

בעזרת ה' נחזור בשלום ותגידו לחיילים שלי שאני אוהב אותם!!!

אוהב אתכם משפחתי האהובה."

דניאל נולד ב- 13 ספטמבר 1993, גויס במרס 13, שובץ בגדוד 13, נפל ביום ה- 13 של מבצע "צוק איתן" בלילה מר בו נפלו 13 לוחמים מחטיבת גולני.

סמל דניאל פומרנץ נפל בקרב בשוג'עאייה, במבצע "צוק איתן ביום כ"ב בתמוז תשע"ד (20.4.2014) בן עשרים ואחד בנופלו הובא למנוחות בכפר אז"ר - נחלת אבותיו - והוא קבור שם בקבר יחיד. הותיר אחריו הורים ושלושה אחים.

לאחר מותו הועלה דניאל לדרגת סמל-ראשון.

חלקת הקבר שלו מכונה "הזולה של דניאל". סביב קיברו ספסלים ומאחור שני ברושים עתיקים שנטועים במקום עוד מימי הקמת המושב. כמעט מידי יום פוקדים את הזולה מבקרים, בין שהכירו את דניאל ובין שלא וקיברו הפך למקום לעלייה לרגל.

דָּנִיאֵל,

אַתָּה לֹא הָיִיתָ כָּמוֹנוּ בְּנֵי הָאָדָם/ אֶת שְׁעָרֶיךָ סָגַרְתָּ בִּפְנֵי כָּל רֹעַ/ לֹא יָדַעְתָּ שִׂנְאַת חיִנָּם/ מִסּוּגְךָ נְדִירִים/ אִם קַיָּימִים בִּכְלָל/ תָּמִיד יָדַעְתִּי זֹאת/ יָדְעוּ כֻּלָּם/ . לֹא הָיִיתָ כָּמוֹנוּ בְּנֵי הָאָדָם - הָיִיתָ מַלְאָךְ בָּשָׂר וָדָם.

בְּדָם וּדְיוֹ חָתַמְתִּי אֶת זִכְרְךָ עַל בְּשָׂרִי/,שֶׁתָּמִיד תִּהְיֶה אִתִּי ,תַּזְכִּיר לִי שֶׁהַכֹּול אֶפְשָׁריִ/ דָּנִיאֵל הָיִיתָ יְפֵיפֶה/ דֶּשֶׁן לְשִׂמְחָה /מֵעוֹרֵר השְׁרָאָה/ וְעַל הַזְּכוּת לִהְיוֹת אִתְּךָ בִּכְפִיפָה/ אֲנִי אָסִיר תּוֹדָה/.

ּכל מַחְשְׁבוֹתַיי אֵלֶּה עָלַיִךְ/ חָבַל שֶׁרַק רָמַזְתִּי לְעִתִּים/ מֵעַתָּה אוֹמֵר יוֹתֵר בְּפָנִים/ אָז תֵּדַע שֶׁאֲנִי אוֹהֵב אוֹתָךְ אֲחִי/ לֹא אֶשְׁכָּחֲךָ לְעוֹלָם/. אַתָּה לֹא כָּמוֹנִי בֶּן אָדָם - אַתָּה מַלְאָךְ בָּשָׂר וָדָם . כתב יונתן בן הרוש

(דף זה הוא חלק ממפעל ההנצחה הממלכתי 'יזכור', שנערך ע'י משרד הביטחון)

# data[].attributes.attachment_link.title
סמל ראשון דניאל פומרנץ - אתר יזכור

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
כאן | חדשות תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
כאן חדשות טלוויזיה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חדשות תאגיד השידור כאן

# data[].attributes.attachment_link.title
ירדן רומן גת: "הפחד לעבור אונס בשבי לא מניח למחשבות"

# data[].attributes.attachment_link.description
כאן חדשות | * כאן חדשות בטיקטוק ◄ https://www.tiktok.com/@kan_news* כאן חדשות באינסטגרם ◄ https://www.instagram.com/kan_news* כאן חדשות בפייסבוק ◄ https://ww...

# data[].attributes.attachment_link.title
‎אייל אשכר | קסיאס | פוקר והרצאות‎ on Instagram‎: "יום זיכרון מספר 420 בלעדיך, אח גדול. 
אף פעם לא ידעתי על מה אני אמור לחשוב בזמן הצפירה, בזמן שאני עוצם עיניים ומשתררת דממה. משפט אחד תמיד נחקק לי בראש- במותם ציוו לנו את החיים. אותם אנשים תמיד הרגישו רחוקים- דמויות מהטלויזיה או מסרטים. היום נדמה שהשכול הוא מנת חלקו של כל עם ישראל, ויש לו פנים רבות, רבות מדי. כל כך הרבה שמות שמאחורי כל אחד מהם עומדת משפחה שקיבלה את הבשורה המרה, ושום דבר בחייהם לא ישוב להיות כשהיה. 
פתאום הציווי הזה מגיע ממך. אתה, שגדלנו מיטה ליד מיטה, ותמיד היית לצידי מאז. אתה שכיסית איתי את הבור בו נטמן אבא שלנו. אתה שחיבקת אותי ביום המאושר ביותר בחייך, כשהפכת לאלוף עולם באיש ברזל. 
החיים על פי אור אשכר הם לא משהו שפשוט קורה מעצמו. זוהי מלאכת מחשבת מלאה בפרטים, שמרכיבים תמונה של חיים הראויים לחיותם. 
בראש ובראשונה, לחיות באורך זה להיות כל יום טוב יותר משהיית אתמול. זה לקחת אחריות על העתיד שלך, ולדעת להגיד לא להנאות רגעיות בשביל תחושת סיפוק עמוקה לאורך זמן. זה אומר לנהל יומן צפוף שמכיל 30 שעות בכל יום, ותמיד להשאיר זמן מדוייק לכל חבר. זה אומר להיות בתשומת לב מתמדת לכל מי שנקרה בדרכך, לזכור את שעל ליבו ולתת לו להרגיש שאתה רואה אותו ורוצה בטובתו.
לחיות באורך זה שתמיד תהיה לך חופשה לצפות לה, ותחרות להתכונן לקראתה. זה להבין שהשגרה היא רק ההמתנה בין רגע שיא אחד לאחר. זה להיות מאסטר של משמעת עצמית, ולדעת להנות מכל השפע שיש לעולם להציע, מבלי להגזים. זה אומר להיות החבר הכי טוב, שתמיד יודע לפרגן, לתמוך ולהרים הכי בעולם.
מאז שנרצחת, הציווי הזה לחיים, נעשה מורכב יותר. העצב שאתה כבר לא איתנו, ועל כל שכבר לא תהיה, הופך כל רגע של שמחה למהול בעצבות גדולה וגעגוע שכואב בעצמות. 
תקווה היא דבר מסוכן. כל אדם שאיבד בחייו יודע מה ישנו בצידה השני של כמיהה עמוקה לאדם שלא באה על סיפוקה. למדנו זאת על בשרנו באחד עשר הימים בבית החולים לצידך. הרגע הזה בו התפוגגה התקווה, והתבשרנו שאיבדנו אותך הוא רגע בו משהו מת בנשמה.
אני בוחר להאמין שהאנשים שכבר לא איתנו ממשיכים לחיות בלבבות שלנו. אני בוחר בזה כי זה הדבר היחיד שעושה היגיון בתוך הכאוס שחיינו הפכו להיות. 
בכל זאת אנחנו כאן. מנסים לבחור בתקווה ובחיים, גם כשהחיים בלי האור שלך כה חשוכים. 
אם אף פעם לא אמרתי לך את זה- תודה על כל שאתה.
אוהב אותך,
אחיך הקטן."‎

# data[].attributes.attachment_link.description
734 likes, 46 comments - eyal_eshkar_poker on May 11, 2024‎: "יום זיכרון מספר 420 בלעדיך, אח גדול. 
אף פעם לא ידעתי על מה אני אמור לחשוב בזמן ...". ‎

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
View this post on Instagram

A post shared by אייל אשכר | קסיאס | פוקר והרצאות (@eyal_eshkar_poker)

# data[].attributes.headline
יוני דבירי ז"ל

# data[].attributes.subject
יוני דבירי ז"ל

# data[].attributes.headline
תרגיל בהתעוררות

# data[].attributes.subject
תרגיל בהתעוררות

# data[].attributes.body
יש שיר שאני אוהב שהשנה מילותיו (כמו שירים רבים אחרים) קיבלו עבורי משמעות חדשה. לשיר קוראים "תרגיל בהתעוררות" והוא של שלומי שבן, ואלה המילים:

לאן הלכת אהובתי?

אני ממש לידך

איפה האמא, האמא שלי?

אתה מזמן לבדך

מה עם השמש הטוב והרך?

שקע כמו שזרח

אם כך ספרי לי, ספרי לי אם כך

הכל סופר ונשמר תויק ודווח.

אני שומע שוב פרשים

אינך שומע דבר

וריח מר עולה מן הרעשים

והוא ילך ויגבר

מדוע קר לי, קר לי כל כך?

זה לא מאד מסובך

את מוכרה לי אבל רחוקה

אתה ליד עצמך

אני ממש לידך

אם זהו רק תרגיל

זה אכן תרגיל מוצלח

השמיים צבועים וניל

האופק מפויח

הכל חוזר אדום יותר

מן השוחות ובצריחים

אמרי, האם אנחנו מנצחים?

מתי בדיוק כל זה מתרחש?

בזמן שכתבתם שירים

ומה איתם, אם כבר מדברים?

נותרו למי שזוכרים

אם כך בעצם דבר לא קרה

אם כך הכול כשורה

תמיד היית עשוי לפשרה

אתה שובר את ליבי, אני ממש לידך

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
תרגיל בהתעוררות

# data[].attributes.attachment_link.title
שלומי שבן וחוה אלברשטיין - תרגיל בהתעוררות (אודיו)

# data[].attributes.headline
יום הזכרון- תשפ"ג

# data[].attributes.subject
יום הזכרון- תשפ"ג

# data[].attributes.headline
עידו גרבובסקי

# data[].attributes.subject
עידו גרבובסקי

# data[].attributes.body
https://www.izkor.gov.il/%D7%A2%D7%99%D7%93%D7%95%20%D7%92%D7%A8%D7%91%D7%95%D7%91%D7%A1%D7%A7%D7%99/en_251772ae2904afd28f58d0c914e9285d

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל

# data[].attributes.attachment_link.title
אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל

# data[].attributes.headline
עדן קסנטיני- מנס הרים. בחור חיכן ומתוק

# data[].attributes.subject
עדן קסנטיני- מנס הרים. בחור חיכן ומתוק

# data[].attributes.body
https://www.izkor.gov.il/%D7%A2%D7%93%D7%9F%20%D7%A7%D7%A1%D7%A0%D7%98%D7%99%D7%A0%D7%99/en_7093b12814525771f9052a48555a3359

עדן היה הבן זוג של חברה שלי מהצבא, אשר נפל בזמן ששירתנו יחד. החלל העצום נפער בתוך כולנו. חוסר היכולת להכיל אובדן כזה נשאר איתנו שנים קדימה, ובעיקר עם שקד ששכלה את בן זוגה

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל

# data[].attributes.attachment_link.title
אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
View this post on Instagram

A post shared by כאן | תאגיד השידור הישראלי (@kan_israel)

# data[].attributes.headline
אביב ויהונתן גפן- הנסיך הקטן

# data[].attributes.subject
אביב ויהונתן גפן- הנסיך הקטן

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=okY1N4DsUqE

# data[].attributes.attachment_link.title
אביב גפן ויהונתן גפן - הנסיך הקטן

# data[].attributes.headline
שירה בנקו ז"ל

# data[].attributes.subject
שירה בנקו ז"ל

# data[].attributes.body
לפני שלוש שנים פגשתי את דודי צור, במסגרת פגישת עבודה בחיפה, בחור מיוחד עם עיניים כחולות ועצובות. הוא רצה להקים עמותה להנצחת הבת שלו שירה צור והתייעץ מאיפה להתחיל.. הוא ידע שהוא מעדיף להנציח אותה בפעילות של עשיית טוב, ולא בדרכים אחרות, כי זאת היתה המורשת שלה. שירה צור ז"ל נפלה בפיגוע דריסה חבלני בירושלים ב2017, בפיגוע בארמון הנציב כשהיתה צוערת בקורס קצינים בבה"ד 1. כשנפגשתי איתו, הוא הביא לי את המדבקה הזאת. מסתבר ששירה התלבטה לפני מותה איזה קעקוע לעשות? משולש, פאזל או מיקי מאוס הגיעו לגמר. לאחר מותה בת דודתה עיצבה למעשה "קעקוע" המשלב את שלושתם, כל בני משפחתה הגרעינית קיעקעה אותו לזכרה. בנוסף, הופץ הלוגו לזכרה כמדבקות,  שמסתובבות ברחבי הגלובוס כחלק מהנצחתה. וכל פעם שאני פותחת את הארנק ורואה את הלוגו, אני נזכרת בשירה שלא הכרתי, שרצתה לעשות קעקוע, וכנראה עוד הרבה דברים שלא הספיקה. יהי זכרה ברוך

# data[].attributes.headline
שיר שנכתב על רונן חיון- על ידי אחיו אופיר

# data[].attributes.subject
שיר שנכתב על רונן חיון- על ידי אחיו אופיר

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=acymgNlRv8k

# data[].attributes.attachment_link.title
אופיר חיון - אומרים

# data[].attributes.body
נהרג בצוק איתן כשניסה להגן על היישוב נחל עז מחדירת מחבלים דרך מנהרה.
הכרנו בסניף בני עקיבא ובבית ספר והיינו בקשר שנים רבות. היה מתנדב קבוע במדא ובגדול עוזר לכל בן אדם שצריך. כשנפטר ההורים שלו יצרו סטיקרים שכתוב עליהם 'תעביר את זה הלאה' עם סיפור חייו מאחור וכל מי שעשה מעשה טוב היה מעביר את הסטיקר הלאה. הם יצרו פלטפורמת אונליין שעוקבת אחרי הסטיקרים וראו שהם 'טיילו' בכל העולם בעקבות מעשים טובים של אנשים.

# data[].attributes.body
יהורז היה מ"מ שלי כשהייתי גנן צעיר בקמ"ט (מדריך בקורס מפקדי טנקים). למרות שהיה אלוף בניווטים ובטיולים, נהרג במהלך טיול בסיני כשאני הייתי כבר משוחרר. למדתי ממנו מה זו צניעות, מקצועיות, איכפתיות וכבוד לכל אחד. למרות שהכרתי אותו רק כשנתיים, הוא הולך איתי מאז ולתמיד. איזו אבידה!
https://www.izkor.gov.il/%D7%99%D7%94%D7%95%D7%A8%D7%96%20%D7%99'%20%D7%90'%20%D7%9B%D7%A9%D7%A8/en_21b135b55426544fc0fd565f6f72111a

# data[].attributes.headline
יום הזכרון תשפב

# data[].attributes.subject
יום הזכרון תשפב

# data[].attributes.headline
להיות תמיד יותר חזק מהתירוץ שלי/ שטו טספו ז"ל

# data[].attributes.subject
להיות תמיד יותר חזק מהתירוץ שלי/ שטו טספו ז"ל

# data[].attributes.body
היה אדם מלא אור. מרבה שלום ואהבה.

# data[].attributes.headline
עדיו בן ארי ז"ל

# data[].attributes.subject
עדיו בן ארי ז"ל

# data[].attributes.body
עידו בן ארי נרצח בפיגוע במתחם שרונה בתל אביב ב2016,
כשישב עם אשתו ההרה ושני ילדיו הבוגרים לאכול במסעדה
עידו היה אדם שמח, כריזמטי ומלא חיים, אהב אדם ותמיד היה שם כדי לעזור לכל מי שצריך
עם חיוך ולב רחב

# data[].attributes.headline
חגי בר אוריאן

# data[].attributes.subject
חגי בר אוריאן

# data[].attributes.body
הסיפור שבמשך שנים לא סופר, כי היה אסור

# data[].attributes.headline
 הדס מלכא ז"ל

# data[].attributes.subject
 הדס מלכא ז"ל

# data[].attributes.headline
שושנים עצובות לזכרו של דניאל פומרנץ

# data[].attributes.subject
שושנים עצובות לזכרו של דניאל פומרנץ

# data[].attributes.attachment_link.title
שושנים עצובות - עדן חסון ויסמין מועלם (Prod. by Guy Dan)

# data[].attributes.body
בערך שבועיים לפני שנפתלי נחטף, נסענו יחד באוטובוס. זה היה אחרי תקופה ארוכה שלא יצא לנו להיפגש, הוא היה בישיבה רוב הזמן, ואני כבר למדתי באוניברסיטה. ציינתי לעצמי כמה הוא גדל, ודיברנו בדרך. הוא סיפר על הישיבה, על החברים ואני סיפרתי כמה קשה בתואר. זו הייתה שיחה אחת, אחרי שנתיים שלא יצא, ובסוף הנסיעה כל אחד מאיתנו הלך לדרכו. הוא היה צעיר ממני, לא חבר טוב אבל השיחה איתו עשתה לי טוב על הלב.

# data[].attributes.body
בראל חדריה שמואלי

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בנם של יוסף וניצה. נולד בתל אביב ביום כ' בטבת תש"ס (28.12.1999) אח של הילה, אודי ואגם.

ביום 22.12.2019 התגייס למשטרת ישראל ושירת במשמר הגבול ביחידת המסתערבים (ימ"ס) דרום.

סמל ראשון בראל חדריה שמואלי נפל בקרב ביום כ"ב באלול תשפ"א (30.8.2021) בן עשרים ואחת וחצי בנפלו. הוא הובא למנוחות בבית הקברות הצבאי בקרית שאול. הותיר אחריוהורים שתי אחיות ואח.

(המידע המופיע בדף זה נכתב על פי הנתונים המצויים בידי היחידה להנצחת החייל. סיפור החיים המלא יפורסם בהמשך.)

(דף זה הוא חלק ממפעל ההנצחה הממלכתי "יזכור", שנערך ע"י משרד הביטחון)

אנחנו משתדלים להציג באתר רק תוכן מכבד שהולם את זיכרון החללים. אם נתקלת בתוכן בלתי הולם, פוגעני, שקרי או אלים, ניתן לדווח עליו בעזרת כפתור הדיווח . צוות האתר שיקבל את הפנייה יבחן את התוכן ובמידה ויתברר כי אינו עומד בתנאי השימוש, יערוך או יסיר אותו, בכפוף לשיקולי המערכת. בכל שאלה או הערה נוספת ניתן לפנות אלינו ב-03-7776700.

מידע נוסף

דיווח

מקום מנוחתו בית העלמין הצבאי קריית שאול

אזור: 1 חלקה: 7 שורה: 6 קבר: 3

# data[].attributes.attachment_link.title
סמל ראשון בראל חדריה שמואלי - אתר יזכור

# data[].attributes.attachment_link.description
בנם של יוסף וניצה. נולד בתל אביב ביום כ' בטבת תש"ס (28.12.1999) אח של הילה, אודי ואגם. ביום 22.12.2019 התגייס למשטרת ישראל ושירת במשמר הגבול ביחידת המסתערבים (ימ"ס) דרום. סמל ראשון בראל חדריה שמואלי נפל בקרב ביום כ"ב באלול תשפ"א (30.8.2021) בן עשרים ואחת וחצי בנפלו. הוא הובא למנוחות בבית הקברות הצבאי בקרית שאול.

# data[].attributes.body
היה אדם אופטימי, ספורטאי ענק, מצחיק ברמה שאין לתאר, חבר שאין שני לו, איש שיח ואדם בעל יושרה וכנות.
טל נפל כאשר הוא בתפקיד מ״פ ביחידת מגלן.
נפילתו של טל הייתה דומה מאוד לסיפור אישי שהיה למשפחתי ועל כן החיבור לאירוע הוא עוצמתי עבורי.
יהי זכרו ברוך.❤️