# data[].attributes.body
RECOMANACIÓ LITERÀRIA

Encara que el dia del llibre va ser el passat 23 d’abril, mai és tard per recomanar un llibre, i més en temps de quarantena.
Durant aquests dies vaig aprofitar per llegir més, i gràcies a això vaig descobrir la sèrie de l’inspector Jon Gutiérrez i Antonia Scott, unes novel·les negres escrites per Juan Gómez Jurado que us recomano a tots durant aquests dies.
El primer llibre d’aquesta sèrie és Reina Roja, una novel·la de misteri on els inspectors Gutérrez i Scott sota el programa estatal qui dona el nom al llibre resolen el cas d’un estrany assassinat que els porta a la desaparició de la Carla Ortiz, la filla d’un important empresari espanyol. Tot sembla estar connectat d’alguna manera amb el malvat que va trencar la vida de la Antonia fa uns anys, el senyor White.
Aquesta història personal i el programa Reina Roja d’investigació de casos continua en el segon llibre, Loba Negra, on descobrirem més d’aquesta relació entre el misteriós senyor White i la desaparició d’una noia que es diu Lola en un centre comercial de Marbella.
Tot un munt de casos, aparentment inconnexos però connectats que es resoldran en el tercer llibre de la saga, que encara no s’ha publicat. És precisament per això que, si t'estimes la novel·la negra, és el moment perfecte per començar a descobrir les aventures d’aquests dos personatges i ajudar-los a trobar la veritat i la justícia.

Força bé!
Lorena Fernández Urdániz

# data[].attributes.body
Aquests dies de confinament estic llegint un llibre molt breu que es diu “El paper de les dones en la literatura” i el següent que llegiré serà: “El paper de les dones en l'educaciò”.

El llibre pretén visibilitzar adones referents en el món de la literatura universal com són Virginia Woolf, Carmen Martín Gaite, Simone de Beauvoir, Ana Karenina…

També es parla de les relacions entre sexe, gènere, literatura i escriptura i com les dones van desafiar les restriccions socials i personals per dedicar-se a l'escriptura.

El llibre està dividit en quatre parts:

En primer lloc, la visió sobre les dones que apareix a la literatura i els grans personatges femenins de la història universal.

En segon lloc, el fet d’escriure sent dona i les relacions de les escriptores amb el cànon literari, així com les escriptores silenciades o ignorades per la història i crítica.

En tercer lloc, es parla de l'existència o inexistència d'una escriptura femenina: les relacions entre sexe, gènere, literatura i escriptura.

Per a finalitzar, les condicions de producció literària escrita per i per dones a Espanya: les dones en el circuit de la lectura, l'escriptura i l'edició literària.

Com a conclusió d'aquesta petita obra, vull destacar les paraules de Pilar Pardo Rubio:

“No es pot parlar de diversitat cultural sense tenir en compte la igualtat en l’accès de dones i homes a la producció i creació artística i cultural, així com en l’accés als béns i serveis culturals”

Recomano aquest llibre per a dones que els agradi la literatura i crítica literària de dones.
Esther Peruga

# data[].attributes.body
Úrsula

# data[].attributes.body
Novel·la negra, aparentment. Guanyadora del Premi Planeta 2019. Sota la trama d’una novel·la  policíaca clàssica, l’autor fa una apologia constant de la lectura. Potser per aquesta “complicitat cultural” la història em va enganxar des del principi.

La vocació de fer-se policia neix en el protagonista, Melchor Marín, qui està empresonat i un company li presta la novel·la Los Miserables de Víctor Hugo. Immers en la seva lectura, coneix a Javert, un policia marginal que al llarg de tota la narració ens mostra la seva vehemència i el seu fanatisme legalista que li obre la porta a la que serà la seva vocació professional.

També és per la seva afició a la lectura que Melchor, ja policia destinat a la Comissaria de Gandesa (Terra Alta) coneix i s’enamora d’Olga, la bibliotecària del poble. Una bibliotecària molt activa en l’animació de la lectura i de la vida cultural.

Però la trama principal no va per aquí. És la investigació del magnicidi cruel d’un gran empresari, de la seva dona i de la minyona, en el cor d’una comarca rural on el protagonista s’havia auto-bandejat. Un lloc on mai passa res i el record més important que queda en la vida col·lectiva és la Batalla de l’Ebre, durant la Guerra Espanyola de 1936, ara fa més de vuitanta anys.
Paral·lelament al desenvolupament de la investigació, amb la dinàmica clàssica de la novel·la policíaca, l’autor ens porta a reflexionar sobre el valor de la llei, la manera de fer justícia i la legitimitat de la venjança.

Una història tan trepidant com a magistral que es llegeix en un no res. Un encert segur per un Sant Jordi confinats.

José María Becana

# data[].attributes.body
De vegades trobem llibres que ens guanyen a primera vista, només amb la portada. Això mateix va ser el que em va passar amb aquesta novel·la: el mateix moment que la vaig veure, em vaig sentir atreta.

D’acord amb el que diu a la portada, està basat en la novel·la escrita per Lale Sokolov, el tatuador d’Auschwitz fins que el camp va ser alliberat. En aquest cas, el llibre conta la història d’amor, al camp, entre el tatuador i la noia de qui s’enamora. És una història fàcil de llegir, lleugera i additiva malgrat tots els detalls que formen part del seu relat personal.

No obstant això, hi ha qui considera que aquesta novel·la està totalment indocumentada i conté nombrosos errors, exageracions i interpretacions incorrectes, com és el cas de The Guardian, que, de fet, ha denunciat públicament aquest fet.

De totes maneres, ja sigui ben documentat, com una història remotament basada o totalment imaginària, és una història que recomano ferventment.

Marta Castañ

# data[].attributes.body
Un llibre que he llegit i que et recomano es “HAVIA DE SOBREVIURE” en Castellà “TENIA QUE SOBREVIVIR”.

És un llibre escrit per Roberto Canessa  y Pablo Vierci i relata la història de l’accident aeri dels Andes, on només disset persones van sobreviure en unes condicions molt dures.

El llibre descriu i conta els perills i les coses que pasaven a la muntanya, i l’únic que tenien era l’esperança de poder sortir d’aquell indret.

Al mateix temp relata el sentiment del jove Canessa que en aquell moment era estudiant de medicina però un poc per decisió de la seva família, i com poc a poc l’accident li dona la inspiració i neix la seva vocació de salvar vidas.

La primera part del llibre és la història d’aventures i com decideixen que han de sortir de les muntanyes per salvar la vida, una decisió de Canessa,  difícil però meditada, i com uns estaven a favor i uns altres en contra. Un viatge per la muntanya de Canessa junt amb un company,  que  a la fi té un final feliç. Van arribar a una vall on van poder contactar amb les seves famílies i rescatar la  resta de companys.

La segona part del llibre és la història de Canessa després de l’accident i com és un reconegut metge, que conta les històries més interessants del seus pacients i com l’únic sentit de la seva vida és curar les persones.

Es un llibre molt interessant, la qual cosa és un llibre per reflexionar.

# data[].attributes.headline
La meva recomanació literària per Sant Jordi 

# data[].attributes.subject
La meva recomanació literària per Sant Jordi 

# data[].attributes.body
Amics lectors,

Per començar us he de dir que no sóc gaire aficionat a la lectura, però com amant de l´art, us recomanaré dos llibres que a mi m'han ajudat força i que són de gran interès per aprendre a pintar artísticament.

El primer i el més important es diu: “Materials y Tècniques de l´Art”, escrit per Ralph Mayer (Nova York, 1898-1979). Autor que també va ser conferenciant, conservador i professor. Aquest llibre el recomanen per llegir-lo als estudiants de belles arts.

I el segon, es diu: “El Gran Llibre de l´Aquarel·la” escrit per un altre pintor, Josep Mª. Parramón (1919-2002), qui fou un gran dibuixant, escriptor, dissenyador gràfic y editor de més de cent vint obres de divulgació tècnica de pintura i dibuix. La seva lectura i exemples tenen una base més bàsica i didàctica encarada per a pintors principiants.

Per concloure, us vull animar a llegir i aprendre cada dia més.

Una salutació,

Julià Florensa Miret

# data[].attributes.body
Per aquest sant Jordi he triat “Marina” un llibre de Carlos Ruiz Zafón.  Pot ser que conegueu aquest autor per algun altre títol, com “L’Ombra del vent” que va ser el seu gran èxit.

Marina no el vaig escollir jo, me’l van regalar. Sol veure la foto de la portada, ja em va agradar. Quan vaig llegir el petit resum que hi ha al darrere, la meva curiositat de lectora es va posar alerta.

En efecte, no em va defraudar gens.

En primer lloc, us diré que té de tot; té misteri, una mica de terror, té diàleg i al mateix temps una narrativa molt descriptiva. I, a més a més, una història d’amor.

També té una cosa important per a mi, es tracta que hi ha principi i final. Res em posa més nerviosa que allò de “continuarà”.

En segon lloc, i com a estudiants de català que som, us diré que tota l’acció es desenvolupa a Barcelona. Molts escenaris us seran coneguts, també us presentaran una part gairebé desconeguda i gens visitada. És l’anomenada “part alta”, el lloc dels burgesos de principis del segle XX, cases com petits palaus i grans jardins. Com s’ambienta als anys setanta, estan gairebé tots abandonats.

En tercer i últim lloc,  us recomanaria llegir la novel·la amb un plànol de la ciutat al costat, la qual cosa us ajudarà a situar-vos.

Les aventures d’Òscar i Marina comencen a l’Estació de França i ens porten per sobre de la Bonanova.

Per acabar, us diré que aquest llibre no us farà millors persones ni us donarà la solució a cap problema. Però d’altra banda, podem passar una bona estona. Només es tracta d’un misteri, dos joves i Barcelona.

Us ha picat la curiositat? Bon sant Jordi

# data[].attributes.body
Demà és el dia del llibre  A la meva comunitat, Castella i Lleó també es celebra el dia de la Comunitat perquè es va celebrar la "Batalla de los comuneros".

Us recomano el llibre del monstre de colors. És un llibre infantil que explica les emocions. Ens explica una història senzilla i divertida amb un llenguatge molt fàcil i adaptat als nens.

El monstre no sap quina emoció sent en cada situació i s’embolica. Ens explica emocions com l’alegria, tristesa, fàstic i moltes altres. A més, els relaciona amb colors. Per exemple, l’alegria és groga, tristesa és blava, por és negra, calma és verda…

Em sembla un llibre molt interessant per als nens petits perquè treballa la inteligencia emocional i com gestionar-la.
ANA PEÑA ARRANZ

# data[].attributes.body
Llibre per a recomanar