# data[].attributes.headline
Шевченківські дні

# data[].attributes.subject
Шевченківські дні

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Тарас Шевченко та Київщин а

Тарас Шевченко. Його ім'я стало символом України. Його називають народним пророком, титаном духу, який уболівав за долю рідного народу, тому й залишив нащадкам духовний заповіт, що передається із покоління в покоління, від роду до роду .На сучасному етапі розвитку України саме Т. Г. Шевченко та його творчість є прикладом справжньої відданості і любові до рідної землі, рідного народу. ївщині "Місцями Кобзаря". Вони мали змогу пройтися життєвим шляхом класика та ознайомитись з літературними та мистецькими творами, які були створені Тарасом Шевченком за час перебування у рідному краї. Також учням було запропоновано проявити креативність і створити власну мапу з маршрутом, набір листівок чи серію листівок-закладок за мотивами творів митця.

З нагоди проведення Шевченківських днів
Учні 6-Б класу здійснили віртуальну подорож по Ки

Прийшлися до душі учням перегляд відеороликів по мотивах творів Шевченка, які супроводжувалися декламуванням поезій Кобзаря . Учні продекламували свою улюблену поезію митця.
Затамувавши подих, учні 9 класу на уроці мистецтва переглянули підбірку відеороликів "Музи Шевченка" про роль жінок у житті та творчість Великого Кобзаря . Учні знов поринули у світ думок палкого патріота, його почуттів, переживань, страждань. Також учні зіграли у гру "Перший мільйон: Тарас Шевченко"( автор гри Слюсаренко Тетяна).
Цікавим та пізнавальним для учнів 8 класу став урок мистецтва "Тарас Шевченко - художник-реаліст". Минуло багато років з дня народження Т.Г. Шевченка - славного сина українського народу, але й сьогодні його твори вражають своєю реалістичністю.
Також учні перевірили свої знання під час гри "Т.Г.Шевченко у мистцтві" (автор гри Лисенок Анна). https://rukotvor-vpu.blogspot.com/2018/05/blog-post.html
Тарас Шевченко був, є і навіки залишиться найголовнішою особистістю у становленні України.

Шевченко - художник-реаліст

По-сучасному про Шевченка

10 способів провести Шевченківські дні

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Похиль

# data[].attributes.attachment_link.title
Художник Тарас Шевченко

# data[].attributes.attachment_link.description
Тарас Шевченко та Київщин а Тарас Шевченко. Його ім'я стало символом України. Його називають народним пророком, титаном духу, який уболівав за долю рідного народу, тому й залишив нащадкам духовний заповіт, що передається із покоління в покоління, від роду до роду .На сучасному етапі розвитку України саме Т. Г.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Похиль

# data[].attributes.attachment_link.title
Україна смакує_На флешку вчителю

# data[].attributes.headline
Українна музейна

# data[].attributes.subject
Українна музейна

# data[].attributes.body
Гра-подорож

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Похиль

# data[].attributes.attachment_link.title
У мандри Україною_На флешку вчителю

# data[].attributes.body
Гра-квест

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Похиль

# data[].attributes.attachment_link.title
Україна романтична_На флешку вчителю

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Бібліотека сім

# data[].attributes.attachment_link.title
Пилип Орлик — Гетьман України by Бібліотека сім

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Видавництво "Свічадо"

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
книги про писанки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
писанкарство

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
розпис писанок

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
тарас городецький

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
замовити книгу онлайн

# data[].attributes.attachment_link.title
Світ у писанках Тараса Городецького

# data[].attributes.attachment_link.description
Мистецьке подарункове видання, присвячене творчості унікального писанкаря - Тараса Городецького, усе життя якого пройшло в маленькому шахтарському містечку Червонограді. Альбом містить переднє слово упорядника, мистецьку цінність творів...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Викладено методику проведення та зміст позакласного заходу з української літератури, спрямованого на розширення знань учнів про життя і творчість Т.Г.Шевченка, формувати в них уміння працювати в команді, громадянської й загальнокультурної компетентності, виховання любові до національної культури, прагнення бути справжніми українцями; почуття гордості за Україну, за її національного генія - Тараса Григоровича Шевченка.

Автор: Ларіонова Наталя Миколаївна

Навчальний заклад: Маріупольський центр професійно-технічної освіти

Тема: Позакласний виховний захід до Дня народження Т.Г.Шевченка "Ми чуємо, тебе, Кобзарю, крізь століття"

Спрямування: для учнів старшої школи

Тема позакласного заходу: "Ми чуємо тебе, Кобзарю, крізь століття".

Мета заходу:
- розширити знання учнів про життя і творчість Т.Г.Шевченка;
- формувати уміння працювати в команді, здатність до взаємодії;
- формувати громадянську і загальнокультурну компетентності, бажання читати твори Т.Шевченка; збагачувати словниковий запас учнів;
- розвивати творчі здібності, спонукати до власної творчості;
- виховувати любов до національної культури, прагнення бути справжніми українцями;
- виховувати почуття гордості за Україну, за її національного генія - Тараса Григоровича Шевченка

Форма проведення: літературно-музична програма

Обладнання: вишивані рушники, стіннівки, портрет Т.Г.Шевченка, мультимедійні презентації, музичне оформлення, відеоролик "Поетичний флешмоб", який був заздалегідь проведений учнями.

ХІД ПОЗАКЛАСНОГО ЗАХОДУ

Ведучий 1. Доброго дня всім гостям! Ми раді вітати вас на святі, приуроченому річниці з Дня народження видатного українського поета - Тараса Григоровича Шевченка!

Ведучий 2.
Прошу всіх встати - звучить Гімн України.
Лунає гімн України

Ведучий 3. Минають роки і сторіччя, відходять у небуття покоління людей, змінюються їхні звичаї, вірування та погляди, а великі надбання мистецтва надовго переживають своїх творців.

Ведучий 4. До таких скарбів світового значення належать і творіння великого генія українського народу Тараса Григоровича Шевченка.

Ведучий 3. Для кожного покоління він є чимось особливим, як сила, як мудрість, як поезія, як дух, який в усі часи витав над нами. З цим іменем сьогодні на всій планеті ідентифікується Україна та українці.

Ведучий 4. Шевченко належить до найулюбленіших поетів світу - від Біловежі до Гімалаїв, від Сицилії до Японії. Як досяг, чим завоював цю славу найбезправніший солдат Російської імперії - найбільшої, найжахливішої в'язниці народів, яку тільки знала історія? СЛОВОМ.

Ведучий 3. Пізнавати Шевченка - це пізнавати історію, доходити до найостаннішого кола українського пекла, опускатися в огидні ями національного розбрату, малоросійського плебейства, всього того, що доводиться викорчовувати і випалювати словом Шевченка.

Ведучий 4. Пізнавати Шевченка - це мучитися, страждати, терзатися думкою, що міг би дати такий талановитий і працьовитий народ, якби був від запровадження кириличного письма самостійним.

Ведучий 3. Пізнавати Шевченка - це працювати до сьомого поту й наближатися до торжества добра над злом, очистися духовно й морально.

Ведучий 4. Шевченкове свято - то кришталево чисте свічадо. 202 роки минуло від того дня, коли українка-кріпачка подарувала світові генія. Тож давайте згадаємо основні віхи його життя. Прошу звернути увагу на екран.
Перегляд відеофільму про життєвий шлях Тараса Шевченка.

Ведучий 2. Так, саме Тарас Шевченко перший в історії нашого народу після трагічних часів великої руїни, збудив українську історичну думку, огорнувши її шляхетністю, палкою любов'ю до України.

Ведучий 1. Великою і святою була любов Шевченка до України. Його непохитна віра і надія в її духовне, національне й соціальне відродження, його візія про майбуття землі нашої були такі сильні і глибокі, що їх не зламали ані терор, ані заслання та поневіряння.

Ведучий 2. Так, дійсно, Тараса Шевченка можна без заперечення можна назвати вартовим народної пам'яті. Традицію патріотичного ставлення до пам'яті національної історії ми ведемо саме від Тараса.

Ведучий 1. Поет бачив у кріпацтві не тільки соціальну неволю, а й національну, у втраті історичної пам'яті бачив причину єдину - втрату національної ідеї. Євген Маланюк писав: "В історичній галереї видатних українців, коли шукаємо в ній повноти і довершеності "української людини", надто рідко знайдемо таку повну і довершену національну особистість, як Шевченко".

Ведучий 2. Ми провели поетичний флешмоб. Прошу звернути увагу на екран.
Перегляд відеоролику поетичного флешмобу (Додаток текст поетичного флешмобу )

Ведучий 3. Слова "апостол" і "пророк" стосовно Шевченка позбавлені будь-якої умовності - він справді є і АПОСТОЛОМ і ПРОРОКОМ української нації у біблійному розумінні цих слів. І з'явився як посланець Божий у період найбільшого занепаду національного життя. Коли нація не змогла на той час висунути воїна-організатора силового захисту, вона потребувала для свого порятунку відродження Духу. І з'явився Шевченко, слово якого було наділене величезною енергетичною силою, здатною відродити Дух нації.

Ведучий 4.
Важким докором лягають на душу Тарасові слова, якими він гнівно картав тих, хто був позбавлений національної пам'яті та політичного самоусвідомлення.

Ведучий 3. Як неможливе без повітря фізичне існування людини, так само немислиме без сонця правди й волі буття її духу. Така одна з найзаповітніших істин, сповідуваних Шевченком. Правда і воля для нього - добро найкращеє в світі! Боротьбі проти їхніх антиподів присвятив поет усе своє життя: "Кругом неправда і неволя, народ замучений мовчить," - з болем і гнівом сповіщав він, але майже водночас із щирою вірою пророчив: "Стане правда, стане воля!"

Ведучий 4.
Із срамоти, із німоти Ти знову мене виводиш, доле,
Скажи, куди тепер іти.
Але лишилися його заповіти-мрії тобі, нам, українському народові.

Звучить пісня "Заповіт" на слова Т.Г.Шевченка.
Ведучий 3. Кобзар" став найзнаменитішою книгою Шевченка. Тільки за його життя він перевидавався 4 рази. А в радянський час загальний тираж "Кобзаря" перевалив за 8 мільйонів. Вірші з цієї збірки перекладені більш ніж на 100 мов світу. У місті Черкаси у 1989 році відкрився єдиний у світі музей, присвячений одній книзі. І цією книгою став "Кобзар".

Ведучий 4. Тарас Шевченко є справді одним з класиків світової літератури. Його гуманізм, геніальні народі образи роблять його зрозумілим і близьким для людей різних націй, хоча він є поетом України.

Ведучий 3. Образ Шевченкового поетичного генія не може бути переоцінений. "Вражаюча музика його української поезії", як писала Войнич, досягла найвищого рівня ліричної поезії, яку могла би створити людина. Саме тому сотні спроб перекладу Шевченка були зроблені практично на всі основні мови світу. Англійська мова, якою зараз говорять і яку розуміють на всіх континентах представила Шевченка для світової читацької громади найбільше.

Ведучий 4. В американську, канадську і англійську літературу творчість Т.Г.Шевченка входить паралельно. Дотепер над донесенням Шевченкового слова до англомовного читача працювало понад 80 перекладачів. Майже всі поезії Шевченка відтворено англійською мовою. Багато з них мають по декілька інтерпретацій. Зокрема, "Садок вишневий коло хати" - одинадцять, а "Заповіт" - двадцять.

Ведучий 3. Послухайте будь ласка, як звучить "Заповіт" Т.Шевченка англійською мовою.
Учень читає напам'ять вірш Шевченка англійською мовою:
The Testament
Dig my grave and raise my barrow
By the Dnieper-side
In Ukraina, my own land,
A fair land and wide.
I will lie and watch the cornfields,
Listen through the years
To the river voices roaring,
Roaring in my ears.

When I hear the call
Of the racing flood,
Loud with hated blood,
I will leave them all,
Fields and hills; and force my way
Right up to the Throne
Where God sits alone;
Clasp His feet and pray...
But till that day
What is God to me?

Bury me, be done with me,
Rise and break your chain,
Water your new liberty
With blood for rain.
Then, in the mighty family
Of all men that are free,
May be sometimes, very softly
You will speak of me?

Ведучий 1. Учні та працівники нашого навчального закладу не залишилися осторонь й до Дня народження Шевченка присвятили йому свої власні вірші, які хочемо озвучити на цьому заході. Давайте послухаємо переможців творчого конкурсу.
Свою поезію читає викладач англійської мови та Котлубей К.С.
Сила, Людина, Слово...
З літер великих усіх.
Коли озираюсь довкола,
Гине в душі моїй сміх.
І знову війна за волю,
Ціною безстрашних мужів.
В руках українських зброя...
За щастя й майбутнє панів.
Перед обличчям неволі,
У серці як пісня луна...
Муки й загублені долі
Та мужні слова кріпака.
"Схаменіться, недолюди, діти юродиві!
Подивіться на рай тихий, на свою країну,
Полюбіте щирим серцем велику руїну..."
Боже, змилостись над нами...
Нам би трохи сил -
Повоює ще з панами
Батьківщини син.
В наших душах крик свободи,
"Гомонить Дніпро",
Вистоять й прорвуться люди!
Ворогу назло.
Буде воля, буде слава,
Хоч би лиш не здатись...
Будеш, батько наш, Кобзаре,
Синами пишатись.
Не підкоремся чужині,
Ми не маєм права.
Слава ненці Україні!
Її героям - слава!

Учень ІІ курсу Курганський Микита.
На пам'ять Шевченку
Ти до болю любив Україну,
Степ широкий, могутній Дніпро.
Свою хату, де ти народився,
Де страждав, і дитинство пройшло.
Прагнув ти, щоб і щастя, і воля,
Україну колись-то знайшли.
Щоб народу жебрацькая доля,
Залишила його назавжди.
Спасибі, Батьку, за слова твої безцінні...
Ти всіх учив боротись проти зла.
І "Заповіт" і "Сон" - вони дорогоцінні,
Бо в них твій заклик - прагнути добра !..

Читець 1.
Чуєш нас, Тарасе,
Ми - твої онуки,
За твоїм наказом
Волю взяли в руки.
Читець 2.
Ми під небом синім
Всі поета славим.
Працею вшануєм,
Піснею прикрасим.

Читець 1.
Ми чуємо тебе, Кобзарю,
Крізь століття,
І голос твій нам душі окриля.
Встає в новій красі, забувши лихоліття,
Твоя, Тарасе, звільнена земля.

Читець 1.
І доки сонце світить в небі,
Земля вершить безкрайній путь,
Шляхи й стежки людські до тебе,
Тарасе наш, не заростуть.
Виконується романс "Зоре моя вечірняя" на слова Т.Г.Шевченка.

Ведучий 3. Ім'я Тараса Шевченка ми чуємо постійно з дитинства. Тому для деяких з нас він дещо втратив риси живої людини, ставши символом.

Ведучий 4. Але протягом останніх двох років ставлення українців до Тараса Шевченка та його поезій змінилися докорінно. На тлі історичних подій майже всі його твори, і поетичні і малярські ожили в новому перепрочитанні.

Ведучий 3. Саме у Шевченка ми сьогодні шукаємо підтримки, натхнення, сили духу. За цей час Кобзар став близьким і рідним. Про це свідчить те, що образ поета тепер можна побачити не тільки на портретах в музеях та навчальних закладах, але й на вулиці.

Ведучий 4. Так, наш улюблений поет став одним із головних героїв вуличної культури. Його образ можна зустріти на стінах будинків, парканах та, навіть, автомобілях. І це не дивно. Адже саме вулична культура, графіті, які з'являються повсякчас, найкраще передають настрої суспільства.

Ведучий 3. Графіті з зображенням Великого Кобзаря можна побачити в Києві, Харкові, Львові, Одесі, Кременчуці та на вулицях інших міст України. Прошу звернути увагу на екран.
Перегляд презентації з графіті, які присвячені Тарасові Шевченку (перегляд презентації відбувається під супровід пісні на слова Т.Шевченка "Думи мої думи" гурт "Bandurband")
Ведучий 1.
Такі поети не вмирають,
Їх пам'ятатимуть віки
Прийде забрати з каземату
Вкраїна серцю дорога,
Садок вишневий коло хати
І схилить гілку до чола.
Загоїть рани, сльози витре,
Загляне в душу аж до дна...

Ведучий 2. Шевченкова поезія давно стала найважливішим і нетлінним складником духовного єства українського народу. Шевченко - це не тільки те, що вивчають, а й те чим живуть. У чому черпають сили і надії. У глибини майбутнього слав Шевченко свої непохитні заповіти синам рідної землі, і серед цих заповітів перший і останній:

Свою Україну любіть,
Любіть її... Во время люте,
В остатню тяжкую минуту
За неї Господа моліть.

Ведучий 1. Хай же й сьогодні, і в наступні роки розбудови української держави обпікає промерзлі наші душі огнем словесним Шевченко, хай воскресає він, пророк народу нашого, повсякчасно у наших благородних помислах і державних ділах.

Ведучий 2. І на оновленій землі, над ланами, широкими полями, вільними містами і селами як весняні води могутнього Дніпра лине вічно жива в народі слава великого Кобзаря.

Ведучий 1.
А ви гартуйте ваші голоси!
Не пустослів'ям, пишним і барвистим,
Не скаргами, не белькотом надій,
Не переспівом на місці,
А заспівом в дорозі нелегкій.
Матеріал надається в цифровому вигляді: формат zip архів (конспект та презентація); розмір архіву 2Mb. Як завантажити Авторськими правами на розміщений матеріал володіє автор, що підтверджено сертифікатом про публікацію №17-872 від 03.11.2017року. Відповідальність за достовірність та якість викладеного матеріалу також несе автор матеріалу.
Ведучий 2.
Бо пам'ятайте, що на цій планеті,
Відколи сотворив її пан Бог
Ще не було епохи для поетів,
Але були поети для епох.
Перегляд фінальної презентації. (перегляд презентації відбувається під супровід пісні гурту "Океан Ельзи "Мить")

# data[].attributes.attachment_link.title
Позакласний виховний захід до Дня народження Т.Г.Шевченка "Ми чуємо, тебе, Кобзарю, крізь століття" | АБЕТКАland

# data[].attributes.attachment_link.description
Викладено методику проведення та зміст позакласного заходу з української літератури, спрямованого на розширення знань учнів про життя і творчість Т.Г.Шевченка, формувати в них уміння працювати в команді, громадянської й загальнокультурної компетентності, виховання любові до національної культури, прагнення бути справжніми українцями; почуття гордості за Україну, за її національного генія - Тараса Григоровича Шевченка.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Не перестаю дивуватись, як переплітаються події, знахідки, як наздоганяють вони мене в часі і просторі. Моя особиста історія знайомства з книгою "Українське народне мистецтво. Тканини і вишивка" та її продовження.

Чим більше займаюсь вивченням та збереженням інформації про традиційну українську вишивку, вкладаючи час і частинку свого серця, тим більше я зустрічаю дива. Навіть, починаю звикати до думки, що так і має бути.

Я мало ділюсь особистими історіями і переживаннями. Ця, буде виключенням. Вперше, з книгою " Українське народне мистецтво" видання 1960р. зустрілась в бібліотеці Вернадського.

Так, я багато працювала з фондами, намагаючись зібрати по крихтах інформацію яка могла зберегтись в виданнях. На жаль, її дуже мало. То ж цю книгу, з замальовками візерунків набируванням з Черкащини я зустріла як вісточку з рідного краю, яку вже й не сподівалась колись отримати.

Потім, розділяючи мою радість, Ірина Овчиннікова відтворила ці схеми в зручному форматі і вони вже понад рік доступні для вільного скачування на сайті http://prekrasastudio.com Просто, прогорніть сторінку до низу і введіть свій емейл щоб скачати в повному розмірі та при нагоді, відшити візерунок з чоловічої сорочки. Старовиннної вишивки Черкащини збереглось не так багато, як того б хотілось, а чоловічих вишивок - взагалі одиниці.

В книзі написано: Набирування шиється зліва направо дуже дрібними стібками, строго по нитці, узори геометричні. Розцвітка чорна і червон, вкраплюються жовті, білі та інші кольори. Виконується ця складна за технікою вишивка вузькими смугами на маніжках, комірах і по низу рукавів чоловічих сорочок. Узор зашивають суцільно, не залишаючи фону, як бісером.

Моєї мрією стало, щоб ця "складна" техніка не видавалась складною сучасним вишивальницям і гідно повернулась в сьогоденну вишивку. Хоча б в маленьких буденних речах, візерунки які несуть пам'ять і мудрість минулих поколінь знайшли свої місце. Закладинка для ділового щоденника в подарунок молодому чоловіку, батьки якого роду з Черкащини, а сам він зараз за тисячі кілометрів звідти. Візерунок обирав сам. Вишивала - я. Показую виворіт, він не ідеальний :)

Наступна книга цієї серії: Українське народне мистецтво, вбрання. 1961р.

Зберігайте історію, творіть сучасне, традиційні візерунки поза часом.

#ВВВідродження #всеукраїнське_вишиване відродження

# data[].attributes.attachment_link.title
Українське народне мистецтво, тканини і вишивка, видання 1960р.

# data[].attributes.attachment_link.description
Антикварне видання і сучасне відтворення візерунка ХХст. з чоловічої сорочки Черкащини. Українське народне мистецтво, тканини, вишивка, 1960р. Схеми вишивки набируванням, візерунки з чоловічих сорочок. Вишивка Східного Поділля, жіноча сорочка 19ст. Майстер-клас Ольги Нарбут, Prekrasa Studio. Вишивка Східного Поділля.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Людмила Гунько

# data[].attributes.attachment_link.title
Remix of "Вивчаємо Т.Г.Шевченка" by Людмила Гунько

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Новини Полтавщини

# data[].attributes.attachment_link.title
У полтавському музеї триває виставка, де презентовано понад 70 вишитих портретів Кобзаря (ФОТО)

# data[].attributes.attachment_link.description
З 19 грудня по 13 січня у Полтавському літературно-меморіальному музеї Панаса Мирного діє виставка вишитих портретів та цитат Т.Г.Шевченка "Образ і слово Кобзаря у вишивці". Проект створювався за задумом та пропозицією автора розробок схем, лауреата премії імені Панаса Мирного Григорія Кисіля. Організатором та координатором проекту стала вишивальниця, майстриня фриволіте Катерина Калініченко.

# data[].attributes.attachment_link.title
Літопис "Повість минулих літ"

# data[].attributes.attachment_link.description
Літопис "Повість минулих літ" word cloud art created by Zlir632

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Працю над славнозвісним історико-етнографічним альбомом "Україна й Українці" Івана Гончар розпочав наприкінці 1960-х - на початку 1970-х років і творив його до останнього дня, окремі аркуші так і залишилися незакінченими. Матеріали до вісімнадцяти томів цієї своєрідної мистецької енциклопедії міст і сіл України автор збирав упродовж чотирьох десятиліть свого життя. Здебільшого це - оригінали давніх світлин, а також репродукції раритетних фотографій із різних куточків України (місцеві типажі та краєвиди, архітектура і побут, звичаєвість і обрядовість, видатні діячі культури і науки, народні ремесла і художні промисли тощо), дбайливо оформлені за принципом колажу на цупкому папері розміром 300 х 415 мм з детальними підписами тушшю: хто сфотографований, де і коли. На аркуші завжди знаходилося місце і для художнього оздоблення фарбами: фрагмент традиційного орнаменту, зображення місцевого гончарного посуду, керамічної кахлі, вишиваного рушника, тканого килима, різьбленої полиці-"божниці", мальованої скрині чи писанки, старосвітських музичних інструментів тощо. Кожен підпис, як і назва аркуша, починався із мистецьки виконаної буквиці, що наближає альбом до давньоукраїнських рукописних книг. Здебільшого Іван Гончар прикрашав аркуші малюнками власних експонатів, а часом - тією омріяною ним річчю, яку так і не вдалося отримати для хатнього музею. У своїй епістолярній спадщині він залишив свідчення того, що працю над "Україною й Українцями" вважав за пріоритетну.

Фольклорист і літературознавець Микола Мушинка з м. Пряшів, Словаччина, вперше побачивши альбом І.М. Гончара 1984 року, захоплено писав у своїх спогадах: "Кожна сторінка цього оригінального альбому - це неповторний художній твір. <...> Виникає враження, що автор, як у своєму приватному музеї, і тут дорожить кожним квадратним сантиметром площі, намагаючись використати аркуш паперу якнайраціональніше. <...> Все упорядковане зі смаком, любов'ю, але й з якимось неприхованим побоюванням, що все це вже зникло або зникає на наших очах. <...> Ці альбоми адресовані не науковцям (хоч мають і неабияку документальну вартість), а широким масам. Автор ними хоче розбудити своїх земляків із сну байдужості, сказати їм: "Дивіться, люди, яке багатство знаходиться навколо вас, а ви цього не помічаєте!" Мені було ясно, що радянська влада цих матеріалів ніколи не видасть не лише тому, що їх автором і упорядником є опальний дисидент, а й тому (а може, саме тому), що це українські матеріали, а [радянська - І.П.] влада <...> усе українське і по сей день вважає націоналістичним чи навіть "буржуазно-націоналістичним". (Мушинка Микола. Чарівні руки Івана Макаровича Гончара // Іван Гончар (Спогади про І.М. Гончара. - К.: УЦНК "Музей Івана Гончара", 2007. - С. 276-277).

Загалом Іван Макарович створив 18 томів альбому за змішаним принципом історико-етнографічного й адміністративно-територіального районування, який був зумовлений значними труднощами у віднесенні того чи іншого населеного пункту до історичної, етнографічної, географічної чи адміністративної території, а також зібраним матеріалом: 1. Загальний том №1 (55 арк.); 2. Загальний том №2 (30 арк.); 3. Київ та його околиці (90 арк.); 4. Київщина Правобережна (116 арк.); 5. Київщина Лівобережна (115 арк.); 6. Північна Київщина (98 арк.); 7. Західна Київщина (46 арк.); 8. Черкащина (123 арк.); 9. Полтавщина (82 арк.); 10. Слобожанщина (84 арк.); 11. Запорізька область (20 арк.); 12. Чернігівщина (113 арк.); 13. Волинь: Житомирщина, Рівненщина, Волинська область (90 арк.); 14. Поділля: Вінниччина та Хмельниччина (100 арк.); 15. Галичина: Львівщина, Івано-Франківщина, Тернопільщина (128 арк.); 16. Буковина (23 арк.); 17. Козаччина (65 арк.); 18. Незавершений том (122 арк.).

Величезний обсяг альбому - разом півтори тисячі аркушів - засвідчує масштабність цієї праці. Примітно, що митець планував розширити його до п'ятдесяти, а то й ста томів, бо саме у цьому огромі він убачав узагальнену ілюстративну енциклопедію українського народу, де зафіксовано ту історико-культурну самобутність різних сіл і міст України, яка стрімко зникала на його очах. Не всі аркуші альбому Іван Гончар устиг оздобити і завершити. Часом, через напружений ритм свого життя, він припускається помилок у підписах на аркушах, зокрема у назвах населених пунктів (у цьому виданні подаються географічні назви згідно чинного адміністративно-територіального устрою України), подекуди зустрічаються огріхи в датуванні чи атрибутуванні окремих світлин, творів народного мистецтва. Звісно, що цей великий спадок І.М. Гончара потребує свого належного наукового опрацювання у майбутньому.

Цілком зрозуміло, що альбом "Україна й Українці", кожен аркуш якого поставав історичною і мистецькою пам'яткою окремій місцевості, її традиціям, видатним особистостям і характерним типам, викликав неабияке зацікавлення серед численних відвідувачів хатнього музею І.М. Гончара. Дехто віднаходив тут світлини своїх рідних і односельців чи просто знайомих. Особлива популярність цього альбому полягала і в тому, що, на відміну від тогочасних державних фондів і архівів, він завжди був відкритий для громадськості. Сокровенною мрією його творця стало оприлюднення цієї фундаментальної праці, тож мова про публікування альбому неодноразово велася на початку 1990-х років із вітчизняними і діаспорними видавцями. Однак тоді справа з місця не зрушила.

Лишень на 15-му році проголошення державної незалежності України УЦНК "Музей Івана Гончара" спільно з поліграфічною фірмою "Оранта" видали 160 вибраних аркушів з різних томів альбому, вшанувавши тим 95-літній ювілей Івана Гончара (2006). Презентації ошатного фоліанта (344 сторінки) у подарунковому футлярі відбулися в Києві, Львові, Опішному, Москві (Росія), Ризі (Латвія), Мінську (Білорусь) та Варшаві (Польща). На ХІІІ Національній книжковій виставці-ярмарку "Форум видавців у Львові" альбом "Україна й Українці" здобув Гран-прі конкурсу "Книга Форуму 2006", у якому взяли участь понад півтисячі книжок від 120 видавництв. Він також визнаний кращим виданням, представленим на XIV Мінській міжнародній книжковій виставці "Кнігі Беларусі-2007". За рік наклад альбому розійшовся, а попит зумовив додаткове його тиражування. У червні 2007 року, до Дня пам'яті Івана Гончара, світ побачили ще два томи альбому "Україна й Українці" - "Галичина: Львівщина, Івано-Франківщина, Тернопільщина" і "Буковина", поєднані в одну книгу. А наприкінці того ж року вийшов том "Київщина Лівобережна".

Видавці сподіваються, що повне оприлюднення цієї непересічної праці, яка виходить у світ українською, англійською та французькою мовами, стане документальним свідченням як історико-культурної самобутності українства загалом, так і шанобливим доторком до окремих, ще не прочитаних, сторінок людських доль із правдивого Літопису Українського Буття...

Ігор Пошивайло,
кандидат історичних наук,
заступник директора з наукової роботи НЦНК "Музей Івана Гончара"

# data[].attributes.attachment_link.title
Альбом "Україна й Українці" | Музей Івана Гончара

# data[].attributes.attachment_link.description
Працю над славнозвісним історико-етнографічним альбомом "Україна й Українці" Івана Гончар розпочав наприкінці 1960-х - на початку 1970-х років і творив його до останнього дня, окремі аркуші так і залишилися незакінченими. Матеріали до вісімнадцяти томів цієї своєрідної мистецької енциклопедії міст і сіл України автор збирав упродовж чотирьох десятиліть свого життя.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Музей Івана Гончара

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Писанка - надзвичайний витвір українського народного мистецтва. Cвоїм корінням вона сягає дохристиянських часів, коли на півдні Східної Європи проживали народи із землеробською культурою. Про це і свідчить писанковий орнамент - система знаків, якою наші пращури спілкувалися з природою, всесвітом. Багато подібних мотивів є у вишивці, ткацтві, розписах на кераміці.

Тисячі років традицій закладено у писанці. Процес її створення - обряд, що починався у Чистий четвер. У деяких регіонах писанки писали аж до Трійці. Фарбу для писанок добували з природної сировини з додаванням сирого жовтка для покращення фарбування. Жовту фарбу виготовляли з відвару кори дикої яблуні, лушпиння цибулі, іноді із квіток бузини. Зелену фарбу отримували із ягід чорниці чи дикої бузини, змішуючи їх із жовтою фарбою, із бруньок осики чи верби, із листя жита, пролісків чи моху, або з квітів темно-брунатної рожі в поєднанні з жовтим барвником. Червона фарба добувалась із місцевої кошенілі чи "червеця". Чорна фарба із сизим відблиском виходила із кори вільхи або з молодого листя чорноклена.

Горщики, в яких готували фарби, мали бути новими або призначеними тільки для фарбування. Воду для заварювання фарб намагалися брати м'яку, зокрема дощову. Готові писанки натирали шматочком сала або змоченою в олії тканиною, щоб надати блиску.

У кожній родині виготовляли різну кількість писанок і крашанок. Це залежало від заможності родини, а також від того, чи були в родині дівчата - що більше було дівчат, то більше писалося писанок. В основному створювали від 12 до 60 писанок та стільки ж крашанок.

Писанки Київщини надзвичайно яскраві: ясно-зелені, жовті з червоним, коричневим, зеленим і чорним розписом. Київщина відрізняється поміж інших регіонів пануванням малюнків з рослинними та солярними орнаментами. Основні мотивами: численні "квітки", "ружі", "вазони", "тюльпани", "зорі".

На Полтавщині найчастіше застосовують чорне, темно-вишневе, червоне й зелене тло з чотиридольним і восьмидольним розмежуванням поля або поділом типу барильця. Орнамент тут переважно рослинний, квіти малюють у розгорнутому вигляді трьома кольорами - червоним, жовтим і білим. На Полтавщині композицію писанки збагачують фігурами людей і тварин.
Писанкам Поділля притаманна надзвичайно архаїчна орнаментика. Прослідковується значна подібність візерунків до розписів на посуді трипільської доби. Аналогічні мотиви спіралі, змія вужа, змія дракона, сонечка хвиль та ін., широко розповсюджені в орнаментації трипільських горщиків та мисок. Писанки Поділля мають чорний, рудий, коричневий кольори як основні.

Писанки Чернігівщини вирізняються ніжним орнаментом із ретельно підібраним та витонченим малюнком. Геометричні мотиви майже не зустрічаються.

На Лемківщині традиційно надавали перевагу однотонним та двотонним писанкам: червоним, жовтим, оранжевим, зеленим, блакитним та білим, чорний колір у цьому регіоні вживався досить рідко. Лемківська техніка нанесення візерунка вирізняється поміж інших регіонів використанням пензля або патичка із трикутним носиком замість писака. Лемкині писали писанки, стоячи біля печі, де грівся віск в бляшаному пуделкові від пасти. Випалювали їх в керамічній мисці, складаючи писанки одна на одну, поки піч ще тримала тепло від спеченого хліба.

Фондова колекція Музею Івана Гончара містить унікальну збірку великодніх автентичних писанок сер. 50-х - кін. 80-х років. Представлена вона 392 взірцями, які Іван Гончар особисто збирав, подорожуючи Україною.

НЦНК "Музей Івана Гончара"

# data[].attributes.attachment_link.title
Великодня українська писанка (ФОТО, ВІДЕО)

# data[].attributes.attachment_link.description
Писанка - надзвичайний витвір українського народного мистецтва. Cвоїм корінням вона сягає дохристиянських часів, коли на півдні Східної Європи проживали народи із землеробською культурою. Про це і свідчить писанковий орнамент - система знаків, якою наші пращури спілкувалися з природою, всесвітом. Багато подібних мотивів є у вишивці, ткацтві, розписах на кераміці.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Українська співачка випустила кліп на пісню "Стежечка", яка стала саундтреком до історичного фільму про Крути.

Музика - Христина Соловій. Текст Івана Франка "Отсе тая стежечка", авторська адаптація - Христина Соловій.

Фільм "Крути 1918" - історичний екшн, присвячений бою на станції Крути взимку 1918 року. Тоді чотири сотні юнаків стали проти 4-тисячного добре озброєного війська більшовиків.

"Коли ми думали над музичною концепцією стрічки, зрозуміли, що в чоловічій історії нам вкрай необхідний жіночий голос, який би посилив драматургію, - розказує продюсер фільму " Крути 1918 " Андрій Корнієнко. - І перша, хто спав на думку - це Христина Соловій, душа сучасної української пісні. Ми, творці фільму, радіємо, що в нас вийшла така плідна співпраця".

Фільм вийде в український кінопрокат 7 лютого.

До речі, в Києві створили мурал на честь героїв Крут.

# data[].attributes.attachment_link.title
"Стежечка": Христина Соловій презентувала саундтрек до фільму "Крути 2018"

# data[].attributes.attachment_link.description
Українська співачка випустила кліп на пісню "Стежечка", яка стала саундтреком до історичного фільму про Крути. Музика - Христина Соловій. Текст Івана Франка "Отсе тая стежечка", авторська адаптація - Христина Соловій. Фільм "Крути 1918" - історичний екшн, присвячений бою на станції Крути взимку 1918 року. Тоді чотири сотні юнаків стали проти...

# data[].attributes.attachment_link.title
Видубицький монастир

# data[].attributes.headline
ВІртуальні подорожі<

# data[].attributes.body
ВІртуальні подорожі

# data[].attributes.attachment_link.title
Google та Мінкульт створили захоплюючі 3D-тури музеями України просто неба

# data[].attributes.attachment_link.description
Компанія Google разом з міністерством культури України оцифрувала сім музеїв просто неба в різних регіонах країни і створила віртуальний тур ними. На спеціальному сайті 'Музеї України просто неба' можна здійснити віртуальну подорож, дізнатися про історію життя в різних регіонах, а також ознайомитися з народною архітектурою та побутом. 3D-тури музея

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ВСВІТІ - все, що тебе вражає!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Якими різноманітними є сучасні вишиванки: однотонні та різнобарвні, багаті та ніжні, вишиті квітами та геометричним візерунками... Та чи знаємо ми, що за узори насправді прикрашають наш одяг, якими древніми є їхні основи, що вони означають та чому виглядають саме так. Яка сакральна геометрія захована у скарбах бабусиних скринь? Це ж не просто кола, ромби, гілки і спіралі, ці фігури створювались десятки століть тому як унікальні символи. У часи, коли наші предки володіли магічним зв'язком зі світом Природи: рослин, тварин, небесних світил. Символами Сонця, Землі, Всесвіту, Роду вони малювали свою долю, відтворюючи їх на полотні, виписуючи таємничі древні знаки як заклинання, як обереги, як коди свого роду.
Дослідники розповідають, що у давні часи процес вишивання можна було назвати ритуалом - за нього брались у визначені дні, із чистими світлими думками, закладаючи позитивну енергію у свою працю. Цікаво, що тоді жінки не копіювали чужі узори, не відшивали їх з інших виробів чи схем. Їх роботи були індивідуальними. Жінка володіла "мовою" орнаментального письма, де через кольори, лінії, візерунки створювала абсолютно унікальну річ, закодовану на добру долю для себе, чи рідної людини. А от відшити чужий узор для сорочки, наприклад, означало взяти на себе чужу долю. Вишивання не було роботою чи наукою, швидше магією, вмінням передати своє світовідчуття, свою внутрішню енергію, закодувавши її на полотні. Дивовижно, та зауважте, що саме слово "вишивка" походить від "вишній", божественний і перекладається на грецьку як "космос".

Характерна ознака стародавньої вишивки - її лаконічна довершеність. Тут нема нічого зайвого, кожна деталь не випадкова. Узори вишивок - це особливі письмена. Не дарма на Гуцульщині серед вишивальниць заведено було говорити: "Я таку сорочку випишу". Тому зображення тварин, людей, зірок, рослин тощо, були "виписані" в орнаментах. "Сорочка складалася із шести чотирикутників різної величини, і якщо б виміряти їхнє співвідношення, то в ідеалі ми отримали б золоту пропорцію. Ці чотирикутники з'єднувалися між собою за допомогою хрестиків, вишитих, як правило, чорними нитками: аби жодна стороння енергія не могла крізь шви проникнути до людського тіла, бо хрест своєю енергією "розтинає", знищує негативну енергію, а чорний колір її поглинає. Низом, на грудях і на рукавах вишивалися священні коди сили: для маленьких діток вони кодувалися переважно у рослинних орнаментах, що символізували дерево життя, у зірочках-оберегах, у простих хвилястих лініях з точками, що символізували первинні сили природи - воду і вогонь" [ Чумарна М. Код української вишивки].

Ці сакральні коди переносили ніжні жіночі руки на біле полотно. З давніх віків, з роду в рід і до сьогодні. Так була відтворена і збережена священна сила роду, енергії природи і божественне начало. Тому так шанують українці вишиванку, одягають її, пишаються нею у всі часи.

Коло

Відомо, що найбільш древніми є прості геометричні орнаменти. Коло є одним із початкових. Як символ сонця воно походить із язичницької релігії, де означає божественну, життєдайну енергію. Коло це також безперервність буття і вічність. Загалом цей символ, що може зображатись у багатьох варіаціях, має чи не найбільше різноманітних значень. Круг із крапкою всередині є центром світобудови, в українській символіці круг з точкою посередині - це також символ сонця. Круг як символ божественної чистоти для нас - це вінок нареченої. Коло як сонце із променями, що виходять на зовні, дарує силу та енергію. Водночас промені, обернуті всередину - навпаки забирають енергію, таке коло може символізувати пустоту.

"Чистий" символ кола нечасто можна зустріти саме у вишивці (більше на дерев`яних виробах чи у писанках), та він завжди присутній у поєднанні з іншими фігурами, як елемент складнішого візерунку. Круг можна розпізнати у Дереві життя, зокрема на весільних рушниках.

Квадрат

Ця фігура є однією із центральних в орнаментах багатьох культур. Вона символізує досконалість, гармонію, порядок. Перехрещений квадрат, який часто вишивають зокрема на чоловічих сорочках, означає "земне поле". Квадрат в українській традиції є одним із символів землі. Ідея цієї фігури - у розмежуванні простору, виділенні якоїсь частини (поля). Духовно квадрат символізує Матерію, як коло - символ досконалості - дух. Тобто, квадрат протилежний до кола. Квадрат - знак особливого числа 4, яке українці розуміли як символ першоелементів. Це чотири точки земної кулі: сторони світу; пори року; життєві цикли; частини доби...

Квадрати на вишивках можна зустріти розташованими у ряд в стрічкових композиціях, також як частини складніших елементів.

Світове дерево

Його ще називають Деревом життя. Цей символ зустрічається у мистецтві тих народів, модель світобудови яких містить три складових: підземне царство, земний світ і небесне царство. Дерево зображає: корінням - минуле, стовбуром - сучасне, кроною - майбутнє. В українській вишивці цей символ можна впізнати не лише у розгалуженому дереві (яке є як симетричним так і асиметричним), а й у колоску, снопі, гілці, навіть виноградній лозі. У ньому водночас закладено істину єднання трьох світів та образ роду, продовження життя. Зустрічаються складнші композиції, де мотив дерева замінює жіночий образ. Жінка із піднятими руками - це Велика Богиня або Праматір, яка є втіленням самого життя.

Узори зі Світовим деревом найбільше пасували великим вишитим рушникам. Розмірами у 3-4 метри, вони прикрашали оселі і храми. (Найбільш поширеними були у Центральній Україні).

Ромб

Ромб є архаїчним знаком. Його пов`язують із плодючістю людини і землі. Основою розшифрування значення символу є чоловіче та жіноче начало. Він складається з двох трикутників. Та найцікавіше те, що в праукраїнському розумінні три кути ромба тримає жінка (як три кути оселі), а лише четвертий - чоловік, який завершує цілісність. Ромб (із крапкою посередині) є символом засіяного поля, яке мало надзвичайно велике значення для наших предків, означало достаток і добробут. Ромб, або як його ще називають, Трипільський квадрат - це також образ борони - інструмента, що готує землю до засіву. Крім простого ромба на українській вишивці дуже часто зустрічається ромб з гачками (вусиками). Цей знак називають "жаба" і символізує він плодючість. Адже ця тварина у давніх віруваннях пов`язувалась із небесною вологою, яка дає життя.

Ромбоподібні узори вишивали на весільних рушниках та на весільному одязі молодої. Одяг із вишитими ромбами молода жінка, завагітнівши, мала носити аж до народження дитини. Адже цей символ слугував сильним оберегом.

Трикутник

У давніх віруваннях це символ вузької брами, що веде до вічного життя. Символ єдності трьох світів: земного або явного, підземного або невидимого, небесного або духовного. Це три стихії - вода, вогонь та повітря. Три рівні буття, тривимірність світу, Свята Трійця у пізнішій християнській релігії - про значення числа 3. Яке відображає трикутник, нам відомо багато. Символ трикутника здавна асоціюється зі стихією Вогню. Деякі дослідники вважають сучасною варіацією трикутника знак тризуб.

Трикутники, що доторкаються вершинами один до одного, нагадуючи "пісочний годинник", символізують Світ та Антисвіт. А місце їх дотику є своєрідним місцем переходу із одного світу до іншого. Інколи між трикутниками зображають лінію, що зветься "Кільцем Великого Світіння", яка символізує дзеркало, де один світ віддзеркалюється в іншому і навпаки. Такий символ часто прикрашає вишиті рушники Середньої Наддніпрянщини та Слобожанщини.

Шеврони

На старовинних українських вишивках ми бачимо подібні до трикутника фігури - шеврони - це ті самі трикутники, які не мають основи (незамкнуті). Ті з них, які обернуті вершиною вниз, означають жіночу, або матеріальну сутність, вершиною вгору - чоловічу, духовну. Шеврони з направленою вниз вершиною порівнюють з жіночим лоном, вмістилищем, у якому зароджується і виношується нове життя.

Лінійний орнамент із шевронів виглядає як зубчастий узор, ламана стрічка з ритмічним чергуванням. Шеврон із точкою перетину ліній вгорі вважається одним із найдавніших орнаментальних знаків, що зустрічався ще у малюнках палеоліту і означав гору або землю. Давні зразки вишитих рушників із символами шевронів були знайдені зокрема на Чернігівщині.

Спіраль

Хвилясті лінії, сигми, зигзаги пов`язують із водою. Дослідники давньої символіки відзначають, що малюнок вертикально розташованих паралельних зигзагів позначав дощ, що падає зверху, а горизонтальні зигзагоподібні або прямі лінії могли символізувати небесну вологу. Фігура спіралі також означала плинність часу та циклічний рух сонячного диска. У спіралі наші предки бачили схематичне зображенням еволюцiї Всесвiту, його безкінечності. Навіть структура людського ДНК подібна до схеми цього орнаменту: адже у кожній клітині безперервно відбувається плин енергій життя.

На давніх зразках зустрічався символ так званої трипільської спіралі - у вигляді кола чи півкола що поступово збільшується у діаметрі.

Хрест

Хрест (зокрема різні його модифікації) - один із найпоширеніших знаків у світовій культурі загалом. Він багатогранний і невичерпний та, на відміну від кола і квадрата, символізує ідею центричності, а не розмежування простору. Цікаво, що прямий хрест - це символ Сонця, Творця, чоловічого начала. Косий хрест - уособлення жіночого начала, Місяця. Накладання цих двох фігур дає подвійний хрест, або 8-променеву зірку - символ об`єднання двох начал. Відомо, що ще у дохристиянські часи хрест служив оберегом від злих духів. Перехрещення двох ліній символізувало зустріч Земного з Небесним. Хрест означає також гармонію чотирьох стихій: вогню, води, землі і повітря. Хрест у колі - астрологічний символ Землі.

Сварга

Відомий під назвою свастика - це той самий хрест, але у русі. Символ сонячного культу, в магічну силу якого вірили усі древні народи. В давніх українців він асоціювався із силою домашнього вогнища, родинним щастям. Сварга може бути ліво- та правосторонньою. Лише остання означає рух за сонцем. Сварга, повернута проти годинникової стрілки, вважалася символом оберегового духовного полум'я, а за годинниковою стрілкою - символом родинного вогнища.

Досить частим в українському вишитті (особливо на Правобережжі) є мотив так званої повної сварги ( накладання лівооберненої свастики на правообернену). В народі його ще називають круторіжки. Це символ гармонії, створений двома врівноважуючими потоками. В українській вишивці він відомий ще як "колядник", знак єднання із мудрістю предків. Сварга - давній, енергетично дуже сильний знак.

Ключі

Вишивальниці різних регіонів України називають цей символ по-різному: на Поділлі кажуть "гесики", на Наддніпрянщині "ключі", в інших місцях "вужі", "s-мотиви". За формою цей знак - половина свастики, візуально - половина вісімки (8). Тому йому приписують трактування як "шлях до досконалості". Символ S - хвиляста лінія. Це знак земних "важких" вод (відмінних від небесних), материнської вологи Землі. Знак води, яка дає життя урожаю. Одяг із "ключовими" символами здатен оберігати енергетику людини від негативних впливів.

Дослідники кажуть, що у давнину для нашого народу символ сигма означав змію, яка асоціюється з водою. Змій як охоронець підземного світу символізував чоловічу сутність, родючість і запліднення. Він являвся в образі блискавки на дощовому небі. Край подолу жіночих сорочок вишивали рядами сигм, що своєю силою оберігали материнську сутність.

Повна рожа

Рожечка, або восьмипроменева зірка утворюється накладанням прямого хреста (символ чоловічого начала, Сонця) і косого хреста (символ жіночого начала, Місяця). Поєднання цих двох сутностей закономірно дає життя усьому. Повну рожу називають також Зіркою Матері. Саме такий символ ми часто бачимо на іконах Богородиці.

Восьмикутна зірка - один із найпопулярніших геометричних мотивів в українській вишивці. 8 - невипадкове число. Біофізики кажуть, що саме така зірка - октаедрон - зображає модель побудови енергетичного поля довкола будь-якого живого організму. Людська зигота після поділу має саме 8 клітин, 8 енергетичних потоків, які надалі формують фізичну і духовну основу ембріона.

Кривий танець

Знак, який ще називають безконечником і меандром. Остання назва грецька і походить від місцевої ріки Меандр. Та вченими доведено використання цього символу на території України ще 20 тис. років тому. В давній українській символіці його більш м`які вигини асоціюють з водою, гармонійним плином життя. Він утворює "вічний" безконечний орнамент, який снується, наче нитка долі, але завжди повертається до Першоджерела. Він зображає життєвий шлях і водночас є символом вічного буття.

Називаючи такий орнамент кривим танком, його пов`язують із обрядовим танцем, який українські дівчата традиційно виконували навесні, заряджаючи своїми рухами землю. Найчастіше символ безконечника можна зустріти на вишивках Гуцульщини, Волинi, Київщини, Кубанi та Полтавщини. Меандрові візерунки часто прикрашали саме чоловічі сорочки, символізуючи на них силу і життєву енергію.
Використані джерела:

Білоткач Н. Первинність ритуального і вторинність декоративного у стародавніх вишивках

Власюк О. Символіка традиційних мотивів української вишивки

Герзун М. "Символіка орнаменту української вишивки та витинанки: порівняльний аналіз".

Китова С. Порівняльний літопис України: Семантика орнаменту українського рушника. - Черкаси, 2003.

Мельничук Ю. "Символи та знакові системи орнаментів"

Чумарна М. Вишивання долі: символіка і техніки шитва. Львів: Апріорі, 2009. - 88с

Чумарна М. Код української вишивки, Львів: Апріорі, 2008. - 195 с.

# data[].attributes.attachment_link.title
Таємничий код предків: 12 головних символів української вишивки - ВСВІТІ - все, що тебе вражає!

# data[].attributes.attachment_link.description
Якими різноманітними є сучасні вишиванки: однотонні та різнобарвні, багаті та ніжні, вишиті квітами та геометричним візерунками... Та чи знаємо ми, що за узори насправді прикрашають наш одяг, якими древніми є їхні основи, що вони означають та чому виглядають саме так. Яка сакральна геометрія захована у скарбах бабусиних скринь?

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Український контент

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Український стрій - явище багатогранне. Кожен регіон у різний час мав власні особливості національного одягу. Показати самобутність регіональних строїв вдалось у проекті "Спадок".
"Спадок" - це серія коротких атмосферних роликів, що присвячені традиційному українському одягу різних областей та районів. Дослідникам вдалось виявити найбільш характерні риси для кожного регіону та відтворити строї дивовижної краси у наш час.

Український контент пропонує переглянути націкавіші ролики, які вдалось зняти авторам проекту...

Івано-Франківська область. Снятинський район

2. Чернівецька область. Заставнівський район
3. Житомирська область. Баранівський район 4. Рівненська область. Сарненський район 5. Тернопільска область. Заліщицький район 6. Вінницька область. Крижопільский район 7. Полтавська область. Миргородський район 8. Волинська область. Ратнівський район 9. Сумська область. Охтирський район 10. Закарпатська область. Виноградіський район 11. Хмельницька область. Новоушицький район
1 2. Київська область. Васильківський район
13. Харківська область. Балаклійський район 14. Черкаська область. Черкаський район 15. Чернігівська область. Городнянський район 16. Одеська область. Кодимський район

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Український контент

# data[].attributes.attachment_link.title
Особливості і краса українського строю різних регіонів - в проекті "Спадок" (ВІДЕО)

# data[].attributes.attachment_link.description
Український стрій - явище багатогранне. Кожен регіон у різний час мав власні особливості національного одягу. Показати самобутність регіональних строїв вдалось у проекті "Спадок". "Спадок" - це серія коротких атмосферних роликів, що присвячені традиційному українському одягу різних областей та районів. Дослідникам вдалось виявити найбільш характерні риси для кожного регіону та відтворити строї дивовижної краси у наш час.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Україна для українців

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Перелік об'єктів збудованих в Україні на особисті кошти Івана Мазепи.

Києво-Печерська Лавра:

-Троїцька Надбрамна церква (1106-1108; перебудови XVII-XX ст.) відновлена коштом І.Мазеп.

-Успенський собор (1073-1089; перебудова XVII-XVIII ст.) відновлений коштом І.Мазепи (1690) + подарунки.

-Церква Всіх святих над Економічною брамою (1696-1698) побудована коштом І.Мазепи

-Кам'яний мур (1696-1701) будувався коштом І.Мазепи: південно-західна башта (башта Івана Кущника, від назви церкви, яку там хотіли відкрити на честь патрона Івана Самойловича; побудована 1696 р.); південна (Часова чи Годинникова, бо в ній до 1818 р. був годинник); північна (Малярна, бо там містилася малярна майстерня); східна (Онуфрієвська - від церкви св. Онуфрія, або Палатна, бо тут містилися палати І.Мазепи) (1698-1701).

-Церква Різдва Богородиці (1696)

Микільська лікарняна церква (кін.1690-х)

Трапезна Покрови Богородиці (кін.1690-х)

Вознесенська церква (1701-1705)

Свято-Троїцький собор Кирилівського монастиря (1695)

Микильський собор (1690-1696)

Богоявленський собор (1693)

Софіївський собор у Києві (1697-1700) часткова перебудова,

Дзвінниця та мури Софієвського монастиря у Києві (1699-1707)

Дзвінниця Пустинно-Миколаївського монастиря (др. пол. 1690-х)

Церква Живоначальної Трійці у Батурині (1692)

Церква Св. Миколи у Батурині

Воскресенська церква у Батурині

Церква Покрови Богородиці у Батурині

Собор Вознесіння Господнього Бахмацького монастиря

Успенська церква Глухівського монастиря (1692)

Трапезна та дзвінниця Глухівського монастиря

Успенська мурована трапезна церква Густинського монастиря

Мала трапезна церква Густинського монастиря

Покровська церква в с. Дігтярівці Новгородсіверського району Чергігівської області (1708-1709 або1710)

Церква Пресвятої Богородиці Домницького Різдвяно-Богородицького монастиря (1696)

Церква Петра і Павла в с. Іванівському (поч.1700-х)

Церква Покрови Пресвятої Богородиці на Січі (1693)

Дерев'яний храм Св. Іоанна Предтечі Кам'янського Успенського монастиря

Церква Покрови Пресвятої Богородиці Батуринського Крупицького монастиря (поч. 1700-х)

Храм Преображения Господня Лубенського Мгарського монастиря

Трапезна церква Лубенського Мгарського монастиря

Дерев'яний храм в ім'я Воскресіння Христового в Любечі

Мурована Воскресенська церква в Любечі

Собор Св. Миколая Макошинського Миколаївського монастиря

Церква в с. Мохнатин (1692) іконостас з гербом І.Мазепи,

Церква Пресвятої Богородиці у Новобогородицьку (1688)

Вознесенський собор у Переяславі (1700)

Дерев'яна церква в с. Прачі

Дерев'яна церква Св. Іоанна Хрестителя

Петропавлівська церква в Рудні (закладна дошка від 10 травня 1698 р.)

Троїцький собор Троїцько-Іллінського монастиря у Чернігові (1679-1695)

Церква Св. Івана Євангеліста з вівтарем в Чернігові

П'ятницька церква в Чернігові

Борисо-Глібський кафедральний собор в Чернігові (реконструкція, побудова дзвіниці, царські врата Мазепи)

Церква Іоанна Предтечі в Чернігові

Трапезна з двобанним храмом Всіх Святих в Чернігові

Микільська церква у Білій Церкві (1706)

Братський Богоявленський монастир

Михайлівський Золотоверхий монастир в Києві

Корпус Києво-Могилянської академії (1703)

Чернігівський колегіум (1701-1702)

Хрестовоздвижениський собор Полтавського Хрестовоздвиженського монастиря (1689-1709)

Цей список справді вражає будувалися вони причому не тяп ляп, а капітально на віки ці церкви, дзвіниці та колегіуми і досі радують око людей. Мазепа справді був великим меценатом, грошей він не жалів для розбудови рідної країни яку він щиро любив і бажав їй тільки добра, але не так сталося як гадалося історії назад не повернеш ми можемо лише судити про нього з висоту 21 століття, проте судячи з наведеного списку можна сказати, що Іван Мазепа був достойною людиною в тій мірі в якій ним може бути правитель країни.

Парадокс, але на вересень 2018 року більшість цих храмів займає РПЦ Московський патріархат в якому священики проклинають ім'я християнського мецената Мазепи з піною у рота. Пора повернути ці храми до української православної церкви.

# data[].attributes.attachment_link.title
Перелік Об'єктів Збудованих В Україні На Особисті Кошти Мазепи. Цей Список Справді Вражає (СПИСОК)

# data[].attributes.attachment_link.description
Перелік об'єктів збудованих в Україні на особисті кошти Івана Мазепи. Києво-Печерська Лавра: -Троїцька Надбрамна церква (1106-1108; перебудови XVII-XX ст.) відновлена коштом І.Мазеп. -Успенський собор (1073-1089; перебудова XVII-XVIII ст.) відновлений коштом І.Мазепи (1690) + подарунки.

# data[].attributes.headline
Мапи України

# data[].attributes.body
Мапи України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Благодійний фонд Добра Листівка є унікальною ініціативою, спрямованою на збір коштів через поширення листівок із зображеннями відомих українських художників, дизайнерів та ілюстраторів. Це перший в історії України проект, коли створюється повноцінний продукт, весь прибуток від якого йде на благодійність. Щонайменше 3 грн з кожної листівки будуть спрямовані на адресну допомогу.

Ось така карта писанок з різних регіонів України, яка була надрукована на листівці в США, 1976 року.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Похиль

# data[].attributes.attachment_link.description
Благодійний фонд Добра Листівка є унікальною ініціативою, спрямованою на збір коштів через поширення листівок із зображеннями відомих українських художників, дизайнерів та ілюстраторів. Це перший в історії України проект, коли створюється повноцінний продукт, весь прибуток від якого йде на благодійність. Щонайменше 3 грн з кожної листівки будуть спрямовані на адресну допомогу.

# data[].attributes.headline
Підбірка цікавих фак

# data[].attributes.body
Підбірка цікавих фактів , ігор, відео про Україну

# data[].attributes.headline
Чи знаєш ти обереги 

# data[].attributes.body
Чи знаєш ти обереги України?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Галина Войтович

# data[].attributes.attachment_link.title
Знайди слова

# data[].attributes.attachment_link.description
У цьому наборі букв заховані назви оберегів і символів, які вам потрібно відшукати і виділити. Правильна відповідь з'явиться поряд з цифрою у рядочку.
Успіхів вам!

# data[].attributes.headline
Учням 5-7 класівУ

# data[].attributes.body
Учням 5-7 класівУ

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Похиль

# data[].attributes.attachment_link.title
Населення України

# data[].attributes.attachment_link.description
Для підготовки до контрольної роботи пройди тест з природознавства.
с.138-140 (підручник 

# data[].attributes.headline
Для учнів 5-6 класів

# data[].attributes.body
Для учнів 5-6 класів

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Галина Сляднева

# data[].attributes.attachment_link.title
Моя країна - Україна

# data[].attributes.attachment_link.description
Обери правильну відповідь.

# data[].attributes.headline
Для учнів 7-9 класів

# data[].attributes.body
Для учнів 7-9 класів

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Галина Сляднева

# data[].attributes.attachment_link.title
Сім чудес України

# data[].attributes.attachment_link.description
Знайди на карті, де разташоване кожне з чудес України.

# data[].attributes.headline
Для учнів 5-6 класів

# data[].attributes.body
Для учнів 5-6 класів

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Галина Войтович

# data[].attributes.attachment_link.title
Обереги України

# data[].attributes.attachment_link.description
Напишіть назву оберегу. Скористайтеся підказками всезнайки.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Галина Войтович

# data[].attributes.attachment_link.title
Символи України

# data[].attributes.attachment_link.description
Розподілити державні і народні символи України.

# data[].attributes.headline
Україна там, де ти н

# data[].attributes.body
Україна там, де ти народився

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анна Бибикова

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Україну!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
7 рукотворних чудес України

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анастасія Чумак

# data[].attributes.attachment_link.title
Вчимо карту України

# data[].attributes.attachment_link.description
Відшукай на карті обласні центри України

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Алёна Викторовна

# data[].attributes.attachment_link.title
Ірина Федишин   "Це моя земля" (Україна)

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Україну!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Похиль

# data[].attributes.attachment_link.title
Символи України by Наталія Похиль

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.headline
Інтелектуальна гра

# data[].attributes.body
Інтелектуальна гра

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Похиль

# data[].attributes.attachment_link.title
Дивовижі України_На флешку вчителю

# data[].attributes.body
Україна -незвідана: у пошуках скарбів

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Похиль

# data[].attributes.attachment_link.title
Україна незвідана_На флешку вчителю