# data[].attributes.headline
טענות נגד המלחמה

# data[].attributes.subject
טענות נגד המלחמה

# data[].attributes.body
רבים מהמתנגדים למלחמה מסכימים שסדאם חוסיין עומד בראש שלטון אכזרי ומתעלם בצורה בוטה ביותר מזכויות אדם, ובכל זאת הם מתנגדים ליציאה למלחמה מסיבות שונות:

עדיין לא נמצאו מספיק עדויות לקיומו של נשק להשמדה המונית - מדינות רבות טוענות שלמרות ההוכחות לכאורה שהביא קולין פאוול לפני האו"ם - עובדות אלה אינן חד משמעיות. לדעת המתנגדים למלחמה, לא רק שלא נמצאו כלי הנשק - אפילו "אקדח מעשן" לא נמצא - כלומר, גם לא נמצאו עדויות לנשק ששימש זה מכבר לשיגור נשק להשמדה המונית. מדינות רבות תובעות לאפשר המשך פעולת פקחי הנשק ואף להגדיל את מספרם כדי להמשיך ולחפש אם אכן נשק כזה קיים.

אין הוכחות לקשר העיראקי לארגון אל-קעידה - ארצות הברית הבטיחה לרדוף אחר כל מי שהיה לו קשר להתקפת הטרור הקשה שהתרחשה ב-11 בספטמבר. אחת הסיבות העיקריות לסימון עיראק כמטרה היא הטענה שעיראק היא חלק מ"ציר הרשע" שהיה מעורב בטרור הבינלאומי ובטרור האסלמי הפונדמנטליסטי, האנטי-אמריקני. קולין פאוול אף הביא הוכחות לקיום תאים של אל-קאעידה בעיראק. רבים מהמתנגדים לטענות האמריקניות סבורים שקשר בין עיראק לבין בן-לאדן לא הוכח. רב-הטרוריסטים, שפאוול הצביע עליו, אמנם עומד מאחורי מעשי הרג רבים, אבל איננו שייך, לטענתם, לארגונו של בן-לאדן.

עדיין לא מוצו כל המסלולים הדיפלומטיים - רבים מהמתנגדים למלחמה סבורים שיש הרבה מאוד מה לעשות לפני פעולה צבאית. לדבריהם יש לשכנע, או אפילו להפעיל סנקציות כלכליות על עיראק כדי להביא למילוי החלטות האו"ם בנוגע לנשק להשמדה המונית. יש לנצל כל דרך כדי למנוע שימוש בנשק לא-קונבנציונלי. אבל כל עוד לא מוצו כל האפשרויות הללו - אין הצדקה לצאת למלחמה.

יש ניצנים של שיתוף פעולה עם פקחי האו"ם - דו"ח פקחי הנשק מה-14 בפברואר הצביע על תחילת תהליך של שינוי בעיראק. הפקחים החלו להבחין בתחילת שיתוף הפעולה של השלטון העיראקי. מתנגדי המלחמה מאמינים שהלחץ הבינלאומי נגד עיראק עשה את שלו וכעת זהו הזמן להגביר את הפיקוח של האו"ם על עיראק.

מלחמה תביא לפגיעה בחפים מפשע בעיראק, במדינות השכנות ולקורבנות רבים בצבאות העולם - המתנגדים למלחמה נגד עיראק מוחים נגד ההרג וההרס שייגרמו באופן בלתי-נמנע, אם תפרוץ מלחמה. הם טוענים שמשטרו של סדאם חוסיין אכן ראוי להימחק מהעולם, אבל זה לא מצדיק פגיעה באזרחים חפים מפשע. האוכלוסייה העיראקית סבלה די משלטון אימה וממצב כלכלי קשה ביותר. אין לפגוע בהם עוד.

מלחמה תביא לערעור היציבות בעולם - אפשר לדעת מתי וכיצד פורצת מלחמה - אבל לעולם אין לדעת כיצד היא תסתיים. רבים מהמתנגדים למלחמה חוששים מפני השלכות מרחיקות לכת של מלחמה בעיראק על השלום בעולם.

ג'ורג' בוש מונע על ידי מניעים לא כנים - יש מבין המתנגדים למלחמה שנותנים גם סיבה נוספת, צינית יותר... ג'ורג' בוש שואף לסיים את מלאכתו של אביו - נשיא ארצות הברית בזמן מבצע "סופה במדבר". אלה סבורים שג'ורג' בוש גורר את העולם למלחמה מיותרת בגלל אינטרסים או סדר יום אישי.

# data[].attributes.headline
טענות נגד עיראק

# data[].attributes.subject
טענות נגד עיראק

# data[].attributes.body
לעיראק יש נשק להשמדה המונית בוודאות גבוהה ביותר - השר האמריקני קולין פאוול, הציג בפני האו"ם הוכחות לקיום נשק גרעיני, כימי וביולוגי בעיראק. חלק מהנשק הזה שמור בעיראק כבר שנים רבות. לטענת המצדדים במלחמה, נוסף על המאגרים הקיימים יש לעיראק את היכולת הטכנולוגית ואת חומרי הגלם המאפשרים לה ייצור חומרי נשק לא-קונבציונליים תוך פרק זמן קצר.

עיראק לא השמידה מאגרי נשק לא-קונבציונליים - על פי החלטת האו"ם, לאחר מלחמת המפרץ התחייבה עיראק להשמיד את מאגרי הנשק הכימי, ביולוגי ואת הטילים ארוכי-הטווח. עוד היא התחייבה לא לייצר נשק נוסף. פקחי האו"ם שיצאו לבדוק את הנשק בעיראק לא מצאו הוכחות לקיומו של הנשק - אך גם לא מצאו עדויות משכנעות, לדעתן של ארצות הברית, בריטניה ואחרות - להשמדתו. כאשר עיראק מחזיקה במאגרים של נשק להשמדה המונית היא מאיימת עליה עצמה, על המזרח התיכון ועל העולם כולו.

עיראק לא משתפת פעולה עם פקחי האו"ם - קולין פאוול הביא לפני נציגי המדינות באו"ם הוכחות לכך שעיראק לא משתפת פעולה עם פקחי הנשק. לפי דבריו, עיראק שיקרה בקשר לנשק המצוי בתחומה והיא מסתירה מאגרים של נשק לא-קונבנציונלי. עיראק עוסקת בפעולות של טשטוש ראיות והעלמתן. עוד נטען כי שלטונות עיראק איימו על מדענים ומומחי הנשק שלא יגלו את סודות הנשק של עיראק.

לעיראק יש היסטוריה מוכחת של שימוש בנשק לא-קונבנציונלי - ארצות הברית והמדינות השותפות לעמדתה טוענות כי עיראק כבר הוכיחה שהיא מסוגלת להשתמש בנשק להשמדה המונית. עיראק השתמשה בנשק זה נגד חיילים במלחמתה נגד איראן ונגד אזרחים במאבקי השלטון נגד המיעוט הכורדי. דבר זה מצביע על הסיכון שיש בשלטונו של סדאם חוסיין לאזרחי מדינתו, נגד אזרחי המזרח התיכון ונגד העולם כולו.

שלטונו של סדאם חוסיין בעיראק הוא שלטון טוטליטרי אכזרי - המדינות שמצדדות בפעולה תקיפה נגד עיראק מצביעות על המצב הקשה השורר במדינה. שלטון הבעת' שולט באכזריות על העם. סדאם חוסיין משתמש בשיטות של טרור, עינויים ורצח כדי לפגוע במתנגדיו. סדאם מפעיל כוחות צבאיים על מנת לדכא אוכלוסיות של מיעוטים במדינה. השלטון העיראקי פגע באזרחי חוץ המסייעים סיוע הומניטרי לאוכלוסייה העיראקית. בעיראק אין חופש דיבור, אין חופש עיתונות, וכמובן - אין חופש להתארגנות פוליטית. ארגון אמנסטי מדווח שעיראק היא ה"שיאנית העולמית" במספר האנשים ש"נעלמו" או "הועלמו" על ידי השלטונות. ארצות הברית ובריטניה ומדינות נוספות סבורות שרק עם סילוקו של סדאם חוסיין מהשלטון יחזרו השלום והיציבות לשרור הן בעיראק והן בעולם.

עיראק היא תחנה חשובה בציר הטרור הבינלאומי - עיראק, כך טוענות ארצות הברית ומדינות נוספות - משחקת תפקיד חשוב בטרור הבינלאומי. קולין פאוול הצביע על נוכחות בכירים מארגון אל-קעידה בעיראק. עיראק תומכת בגלוי בפעולות טרור של ארגונים פלשתינאים ואף תורמת כספים למשפחות המחבלים המתאבדים. מחבלים רבים עברו במחנות אימונים בעיראק וכמה מארגוני הטרור אף הקימו בה את בסיסם.

# data[].attributes.headline
בעד ונגד המלחמה

# data[].attributes.subject
בעד ונגד המלחמה

# data[].attributes.body
בשנת 1991 יצא נשיא ארה"ב, ג'ורג' בוש (האב), בראש קואליציה של מדינות העולם לשחרר את כוויית מכיבושו של סדאם חוסיין.
בשנת 2003 רוצה הנשיא, ג'ורג' וו. בוש (הבן), להילחם שוב בסדאם חוסיין. שאיפתו היא לעשות זאת עם תמיכת העולם והאו"ם. הפעם משימה זו הרבה יותר קשה.

חודשים רבים עמל נשיא ארצות הברית עם ממשלתו לשכנע את מדינות העולם בצדקת ההתקפה הצבאית נגד עיראק ונגד סדאם חוסיין העומד בראשה. חודשים רבים מנסה הממשל האמריקני לגייס לצדו את האו"ם ואת מועצת הביטחון - ועדיין אין הסכמה בין החברים על נחיצות מלחמה בעיראק.

הויכוח בעד ונגד יציאה למלחמה יצא כבר מזמן מחוץ למסדרונות בתי הפרלמנט ואולמות הדיונים באו"ם. הדיון על נחיצות המלחמה ועל דמותה של עיראק ושליטה - היא אולי השאלה המעסיקה ביותר את אזרחי העולם בראשית שנת 2003.
ב-15 בפברואר יצאו כשישה מליון אזרחים להפגין בלונדון, רומא, מוסקבה, סאול, ברלין, וושינגטון, בריסל, קנברה כלכלתה ותל אביב. ההפגנות הללו היו הפגנות השלום הגדולות שנראו בעולם מאז ההפגנות נגד מלחמת ויטנאם. המסר שיצא מההפגנות הללו הוא - לא למלחמה בעיראק! יש למצות קודם את כל האפשרויות האחרות!

# data[].attributes.body
ערכות המגן מכילות ציוד המגן מפני התקפה בנשק כימי.
לערכהה וריאציות אחדות, בהתאם למאפיינים של האדם שלו נועדה. בדגם הנפוץ של הערכה, המיועד למרבית האוכלוסייה, מרכיב עיקרי הוא מסכת גז שחורה (בשלושה גדלים), המכסה באופן אוטם את הפנים, ומאפשרת נשימה באמצעות מסנן המגן מפני נשימת גז רעיל. מרכיב נוסף הוא מזרק אטרופין, שאותו יש להזריק לאדם שנפגע מנשק כימי. לאנשים עם בעיות נשימה ולאנשים מעל גיל 65 מצורף למסכה מפוח, המקל על הנשימה. תינוקות עד גיל 3 מקבלים ערכת מגן מסוג "שמרטף", שהיא מעטפת לכל הגוף. ילדים מגיל 3 ועד גיל 8 מקבלים ערכת מגן מסוג "ברדס", העוטפת את כל הראש.

# data[].attributes.headline
נקודת מבט ישראלית

# data[].attributes.subject
נקודת מבט ישראלית

# data[].attributes.body
אזרחי ישראל לא ישכחו במהרה את צמד המילים "נחש צפע". זה היה הקוד ששודר באמצעי התקשורת בכל פעם שטיל סקאד עיראקי עשה את דרכו לעבר ישראל - ושלח את האזרחים אל מסכות הגז ואל החדר האטום. במהלך מלחמת המפרץ, בינואר-פברואר 1991, שוגרו כ-40 טילי סקאד אל עבר ערי ישראל, בעיקר רמת-גן ותל-אביב. מספר הנפגעים בנפש היה קטן ביותר, אולם רבים איבדו את בתיהם. המתיחות במפרץ החלה כאשר עיראק פלשה לכווית ב-2 באוגוסט 1990, אך למעשה היתה זו מלחמתו של העולם החופשי במדינת העריצות והרודנות. במעשה היסטורי נדיר, חברו מעצמות ומדינות (ארה"ב, בריטניה, צרפת ואיטליה) לכוח צבאי ומדיני אחד שביקש להכות את עיראק ואת מנהיגה, סדאם חוסיין. במלחמה שבה נהרגו נשים וילדים, חיילים ואזרחים, הפכה דווקא ציפור המים, הקורמוראן, לסמל הציפור המבקשת לעוף ולחיות, כשלה על שפת המים בגלל הזפת שדבקה בנוצותיה, לאחר שמנהיג עיראק, סדאם חוסיין, הזרים נפט למי המפרץ הפרסי.

# data[].attributes.body
מלחמת המפרץ הראשונה (1991) התרחשה בין קואליציה של מדינות המערב, מדינות ערב ומדינות נוספות, נגד עירק בראשות סדאם חוסיין. מטרת המהלך הצבאי הייתה לאלץ את עירק לסגת מכוויית, שאליה פלשה באוגוסט 1990.
הפלישה העירקית עוררה חשש רב במדינות ערב מפני תוקפנות דומה נגדן, וחשש בארצות המערב מפני זעזועים באספקת הנפט העולמית. מועצת הביטחון של האו"ם הורתה לעירק לפנות מיד את כוויית, והטילה עליה עיצומים. בנובמבר 1990 אישרה מועצת הביטחון שימוש בכוח נגד עירק, אם לא תציית להוראת הפינוי עד ל-15 בינואר 1991. את המהלכים הבינלאומיים הללו, כמו גם את המהלכים הצבאיים, הוביל נשיא ארה"ב ג'ורג' בוש האב.
בינתיים גייסה ארה"ב קואליציה בינלאומית רחבה בת 36 מדינות, שבמרכזה ברית נאט"ו וכן מספר מדינות ערביות, ובהן מצרים, סוריה וערב הסעודית, וכן מדינות אחרות כמו יפן. רוסיה הביעה תמיכה בקואליציה, אך לא השתתפה בה, כמו גם יתר הישויות המדיניות שהרכיבו את ברית המועצות, שהייתה באותה העת עמוק בתוך תהליך התפוררות. ירדן הייתה בין המדינות הבודדות שתמכו בעירק, ואילו אירן הכריזה על ניטרליות. בסה"כ מנו כוחות הקואליציה טרם יריית הפתיחה של המלחמה כ-750,000 חיילים, רובם אמריקאים.

ב-16 בינואר 1991, משלא נענתה עירק לדרישות מועצת הביטחון, החלה המלחמה. המתקפה האווירית נמשכה חמישה שבועות, עד ליום 23 בפברואר, ובמהלכה נפגעו תחילה מערכי הגנת הנ"מ (נגד מטוסים) של עירק, ולאחר מכן מטרות צבאיות אחרות ומטרות אסטרטגיות ברחבי עירק. שלב מתקפת היבשה, למן ה-23 בפברואר, הביא לידי נסיגת עירק מכוויית בתוך שלושה ימים. במנוסתם, שרפו העירקים את כל בארות הנפט הכווייתיות, ושיקומן נמשך חודשים רבים אחר כך. כוחות הקואליציה המשיכו במתקפה אל תוך עירק וכבשו כ-20% משטחה, אולם נמנעו מלכבוש את החלק המרכזי (המאוכלס בצפיפות) ואת בגדד הבירה.

ב-28 בפברואר הכריז הנשיא בוש על הפסקת הלחימה, וב-3 במרס הכריזה מועצת הביטחון על הפסקת אש, לאחר שעירק הודיע באופן רשמי כי היא מקבלת את התנאים שהציבו לה כוחות הקואליציה. בעקבות זאת פינו כוחות הקואליציה את שטח עירק בלא שהביאו להפלתו של סדאם חוסיין, אף שזו הייתה אחת ממטרות המלחמה הלא-מוצהרות. הקואליציה נמנעה מלפורר את עירק בשל שיקולים בינלאומיים ואסטרטגיים: הפלת חוסיין והשמדת צבאו הייתה מאפשרת לכורדים בצפון להכריז על הקמת מדינה משלהם, והדבר היה למורת רוחה של טורקיה, המטופלת בבעיה קשה של מיעוט כורדי בתחומה.

ארה"ב העדיפה איפוא את השמירה על שלמות עירק, והסתפקה בהטלת איסור על תנועת מטוסים עירקים בצפון המדינה ובדרומה, שנאכף מאז ואילך. לאחר המלחמה הטילה מועצת הביטחון עיצומים כלכליים על עירק, לרבות האיסור למכור נפט אלא למימון הוצאות לצרכים הומניטריים. כן הוצב בעירק צוות בינלאומי של פקחים, בכפוף למועצת הביטחון, שהוטל עליו לוודא כי עירק תשמיד את מאגרי הנשק הלא קונוונציונלי שלה ולא תפתח נשק חדש.

מלחמת המפרץ פגעה פגיעה קשה בפוטנציאל האסטרטגי והצבאי של עירק, לרבות הפוטנציאל הגרעיני שלה. אבדות העירקים נאמדו ב-100,000 איש, לעומת 340 הרוגים לכוחות הקואליציה. בעקבות המלחמה ביססה ארה"ב את מעמדה כמעצמת-על יחידה, והובלטה העובדה שרוסיה שוב אינה יכולה למנוע מהלכים, ששנים אחדות לפני כן היו מעוררים את החשש מפני התנגשות בין-מעצמתית.
במהלך מלחמת המפרץ הראשונה תקפה עירק את ישראל וירתה לעברה 39 טילי סקאד, רובם נחתו בגוש דן. בשל החשש כי הטילים נושאים נשק כימי, נקראו אזרחי ישראל להתגונן על-ידי חבישת מסכות אב"כ ולהסתגר בחדרים אטומים.

בהתקפות הטילים נהרג אדם אחד, ומספר קורבנות אחרים מתו מסיבות עקיפות, כגון התקפי לב. לאחר התלבטויות קשות ולנוכח דרישתה התקיפה של ארה"ב (שחששה מהסתלקות החברות הערביות מן הקואליציה), החליטה ממשלת ישראל שלא להגיב על מתקפת הטילים העירקית.