# data[].attributes.body
תשובה לשאלה 1:

שני המסרים של חג החנוכה הם:
1. גם כשהמצב קשה עדיין לא

אבדה תקותנו, ה' יכול לעזור להשתדלות שלנו שתצליח הרבה מעבר למצופה, ואם נזכה לכך, אפילו מעבר לטבע הדברים. המצב, קשה ככל שיהיה... הרי כאשר נשקיע במסירות בעשיית את אשר מוטל עלינו, נקוה לעזרתו של ה', ונדע שמיד יכולה ההצלחה לבוא.

2.  לא להתייאש בקלות ותמיד לקוות לטובה, אז גם אם המצב אולי רחוק תמיד יש דרך לפיתרונה.

תשובה לשאלה 2:
אני רוצה לצליח בלימודים.

# data[].attributes.body
1.שני המסרים של חג החנוכה:
איך בני ישראל שהיו ללא תקווה מעטים מול רבים ורוב היוונים היו מתיוונים(יהודים שנטשו את דת אבותיהם והפכו ליוונים )זה היה נס ובני ישראל ניצחו מעטים מול רבים ולעולם לא ויתרו.
נס פך השמן:
לאחר שהיוונים פלשו לבית המקדש הרסו הכל מלבד כד ובתוך מעט שמן זית וכאן קורה הנס ,מעט השמן הספיק לשמונה ימים .
המסר העיקרי בשני הסיפורים הללו זה לא לוותר עד הסוף ולדעת שתמיד יש תקווה.
2. אני רוצה שיקרה לי נס ושאני אבין כל מיני דברים שלא הבנתי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ענינו של כל חג בלוח היהודי אינו רק לחגוג את הימים הספורים של אותו החג, אלא ללמדנו איזה לקח מסויים, לחזק ולהשריש בנו את הנושא המיוחד עליו נסוב החג. מטרת החג לחזק בנו את המסר הטמון בו, ויהא חיזוק זה שמור בידינו למשך כל השנה כולה.

הטיב להגדיר זאת רבי יצחק הוטנר זצ''ל, מחבר הספר 'פחד יצחק'. וכך הוא השריש לתלמידיו: יש לנו קפידא בבית מדרשנו, שלא לומר 'עבר עלינו יום טוב', אלא לומר 'הרווחנו יום טוב'. כי 'עבר עלינו...' מראה שהוא היה, ואיננו; 'הרווחנו...' מראה שההשפעה נמשכת והולכת לה.

ימי החנוכה, מה המסר שטמון בהם? מה ניקח איתנו הלאה מלבד הימים עצמם (ומלבד כמה קלוריות מיותרות שנדבקו בנו מהסופגניות?)

שני עניינים מרכזיים יש בחנוכה, ובשניהם קיים מסר אחד המבצבץ ועולה. גם הנצחון במלחמה, רבים ביד מעטים. וגם נס פך השמן, שבער שמונה ימים; לקח משותף להם.

תחילה נעיין בנס הראשון - הנצחון של היהודים נגד מלכותה של יון. המצב מתחילתו היה מייאש, בלשון המעטה. המעצמה החזקה בעולם שולחת את כל חילותיה ואת כל עוצמתה נגד העם הקטן היושב בציון. ולא רק זה, אלא שגם מרובים היו 'המתיוונים', אנשי ישראל אשר הפנו את לבם, עזבו את דת אבותיהם והצטרפו לצדם של היוונים אויבינו.

האם יש תקוה במצב אבוד-מראש שכזה?

קומץ קטן של יהודים החליט להילחם ולא להכנע. בלי נשק, בלי מיומנות, ובעצם - גם בלי סיכויים לנצח. ומה שקרה בסוף היה נס של ממש, כי עזר להם ה' והם אכן גברו על שונאיהם-מדכאיהם.

נס שני אירע כשנכנסו למקדש, לא היה שמן די ליותר מיום אחד, ונעשה כאן נס ופלא בכך שהשמן המועט דלק שמונה ימים, ועל כך קבעו את שמונת ימי חנוכה.

וכאן כבר נוכל לראות את המכנה המשותף בין השניים: נצחון ה'מעט', נגד חוקי הטבע. גיבורים ביד חלשים ורבים ביד מעטים; מעט שמן שבוער והולך למשך שמונה ימים, הרבה מעבר ליכולת הבעירה הטבעית.

אלו המסרים של החג, אלו הלקחים אותם אנו חוגגים במשך שמונת ימים. וממילא, אלו גם הרעיונות שראוי שנשים אל לבנו, ונשמר אותם היטב למשך כל השנה וכל החיים.

גם כשהמצב קשה, ובדרך הטבע אנו לא מצליחים לראות אפילו נקודה אחת של אור בקצה המנהרה, עדיין 'לא אבדה תקותנו'. ה' יכול לעזור להשתדלות שלנו שתצליח הרבה מעבר למצופה, ואם נזכה לכך, אפילו מעבר לטבע הדברים. המצב, קשה ככל שיהיה... הרי כאשר נשקיע במסירות בעשיית את אשר מוטל עלינו, נקוה לעזרתו של ה', ונדע שמיד יכולה ההצלחה לבוא.

אל יאוש!

כפי שהתבטא אחד מגדולי התורה בבדיחות מעט: 'רובא דרובא, הקדוש ברוך הוא - הוא שמנהיג את העולם...'.

רבים ביד מעטים. מעט שמן בוער שמונה ימים. לקחי החג רלוונטיים הם לכל אחד, והמסר הוא בהחלט שייך בכל דור ודור.

אחרי כל זה, אקווה שגם אני אזכה ליישם את הדברים. לא מספיק לכתוב אותם, צריך לחיות אותם!

חנוכה שמח לכל בית ישראל.

לקריאת עוד מאמרים בנושא החנוכה נא ללחוץ כאן.

5/12/2004

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מחשבה יהודית

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
הרב הדר מרגולין

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ימימה ביסמוט

# data[].attributes.attachment_link.title
המסר והלקח של חג החנוכה

# data[].attributes.attachment_link.description
ענינו של כל חג בלוח היהודי אינו רק לחגוג את הימים הספורים של אותו החג, אלא ללמדנו איזה לקח מסויים, לחזק ולהשריש בנו את הנושא המיוחד עליו נסוב החג. מטרת החג לחזק בנו את המסר הטמון בו, ויהא חיזוק זה שמור בידינו למשך כל השנה כולה.