# data[].attributes.headline
Володимир-Волинський Свято-Успенський собор

# data[].attributes.subject
Володимир-Волинський Свято-Успенський собор

# data[].attributes.body
Єдиний пам'ятник давньоруського зодчества, що дійшов до наших днів. Розташований на пагорбі поруч із древніми міськими валами. Разом з єпископським будинком і дзвінницею становить своєрідний комплекс так званого "замочка" - укріпленої резиденції волинських єпископів.

Побудований за бажанням кн. Володимира, а пізніше великого Київського князя Мстислава Ізяславича придніпровськими майстрами. Його конструкції, техніка кладки й архітектурних форм близькі до архітектури Кирилівської церкви в Києві та інших будівель цього типу.

Це єдина пам'ятка архітектури домонгольського періоду, що збереглася на території Волині. Саме Свято-Успенський собор вказується, як одне з можливих місць поховання батька Данила Галицького - одного з найхоробріших руських князів, що об’єднав Волинь та Галичину, Романа Мстиславовича.

Відвідавши Мстиславів храм, можна вгамувати не лише духовну спрагу, поруч у парку "Слов'янський" ось уже понад 1000 років б'є животворне цілюще джерело.

©

# data[].attributes.headline
Волинська область

# data[].attributes.subject
Волинська область

# data[].attributes.body
Область на північному заході України в межах Поліської низовини (понад 3/4 території) та Волинської височини.

# data[].attributes.headline
Свято-Миколаївський Мілецький чоловічий монастир

# data[].attributes.subject
Свято-Миколаївський Мілецький чоловічий монастир

# data[].attributes.body
За переказами, монастир заснований монахами Вербського монастиря. Перша письмова згадка про Мілецький монастир датується 1522 роком і розповідає про те, що монастир є родинною обителлю князівського роду Сангушків. У 1532 році Мілецький монастир згадується вже як існуючий.

У 1839 році монастир був приєднаний до Православної Церкви. За штатним розписом 1842 року він був возведений у першокласний. В 1914 році тут було братії 42 чоловіки. Під час Першої світової війни в 1915 році монастир був евакуйований до міста Харкова.

Після Німецько-радянської війни монастир закрили, а в його приміщеннях розмістилося спочатку сільськогосподарське училище, а згодом будинок—інтернат для інвалідів та престарілих.

Монастир відроджений у 1994 році. До складу монастирського комплексу входять Миколаївська церква, споруджена у 1542 році князем Федором Сангушком, братський корпус з теплим храмом Преображення Господнього, дзвіниця, будинок настоятеля, господарські й допоміжні будівлі.

# data[].attributes.headline
Загорівський монастир Різдва Богородиці

# data[].attributes.subject
Загорівський монастир Різдва Богородиці

# data[].attributes.body
Розташований монастир в с. Новий Загорів , Локачинського р-ну , Волинської обл. Заснований монастир був місцевим багатієм Петром Загоровським у XVIст.

# data[].attributes.attachment_link.title
Загорівський монастир Різдва Богородиці

# data[].attributes.headline
Резиденція князів Радзивілів

# data[].attributes.subject
Резиденція князів Радзивілів

# data[].attributes.body
Резиденція Радзівілів в Олиці являла собою замок бастіонного типу. Він був майже квадратний в плані (100 х125 м) і оточеним з трьох боків ровами. На всіх чотирьох кутах збудовані бастіони з казематами.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"На брамі була вмурована пам'ятна фундаційна таблиця великого литовського канцлера Альбрехта Станіслава Радивила 1640 р., над якою в стіні знаходилася уже на той час пошкоджена, зі збитим обличчям і втраченою рукою, невелика скульптура Богородиці з Лорето, обабіч неї два прути від компасів, а над нею - скульптура архангела Михаїла в залізному обладунку із залізними золоченими крилами й вагою, з відбитою правою рукою, замість якої дороблено дерев'яну. Під скульптурою архангела на брамі влаштовано каплицю із вівтарем штукаторської роботи, в якому знаходився образ Ченстоховської Богородиці в шаті з білого атласу; голови Христа та Богордиці увінчували латунні позолочені корони" (із опису інвентарю Олицького замку 1755 року В. Александровича).

Тоді замок Радзивилів вже був поруйнований після Північної війни. Він вже втратив свої оборонні функції і перетворився у палац-резиденцію...

Радзивили

XVI століття. Село Олика разом з іншими волинськими землями входить до складу Великого князівства Литовського. Наймогутніший литовський рід Радзивилів будує на території сучасної України свій маєток - один із головних волинських замків.

Засновник замку Миколай-Кшиштоф Радзивил (Чорний) був воєводою і канцлером Великого князівства Литовського. Змінюючи з часами свої релігійно-політичні погляди, він бере активну участь у протестантському та культурно-освітньому рухах. Маєтки цей чоловік мав не лише на Волині. Та володарював мудро і корисно для людей: відкрив друкарню, засновував чимало шкіл для дітей; видав навіть Радзивиловську Біблію, яка була другим перекладом Святого Письма на польську.
Перед смертю князь Кшиштоф тяжко хворів. Збереглись цікаві відомості, що лікуючись від подагри, він натирав тіло ртуттю, та це не врятувало його від кончини у 50-річному віці.

Із роду Радзивилів вийшло багато знатних людей: серед них було 15 гетьманів, багато канцлерів та єпископів. Надзвичайно заможними Радзивили були завжди. В Україні вони володіли містами, селами і замками.

Прямокутний замок

Саме Миколай-Кшиштоф почав зводити замок в Олиці 1564 року. Продовжив роботу його молодший брат О́льбрахт-Станісла́в. Із завершенням будівництва у волинській глибинці постала велична і красива споруда, яку згодом братимуть за взірець будівництва замків у інших містах.

Якщо глянути на замкову територію з висоти птичого лету - можна було побачити майже правильний квадрат, який утворювали чотири бастіони.
Кам'яний мур оберігав чудовий сад довкола замку, а обабіч виблискувало плесо невеличкого озера. До парадного входу можна було під'їхати через кам'яний міст у вигляді арки, рів під яким був заповнений водою. Біля іншого входу у замок гостей зустрічала велична двоярусна вежа з годинником.

Портретні зали та венеціанська мозаїка

У різні часи палац мав два або три поверхи. Перший з них традиційно розміщав вартові та господарські приміщення. Цікаво, що серед останніх були кухні, пекарня та навіть власна цукерня. Окремо були спеціальні печі для плавлення металу і гіпсу. Печі в апартаментах мали мальовані дверцята.

Красиво і дорого оздобленими були і стіни, і стелі кімнат (яких всього було аж 360!). Художні мармурові каміни та залізні вікна.
У документальних описах зазначений зал першого поверху із численними картинами-портретами. Шість просторих вікон створювали найкраще освітлення для гербів та портретів князів з роду Радзивіллів. У картинній колекції, яка нараховувала близько 150 полотен, були і дуже дорогі експонати. Скульптури, дорогі килими, багато китайських речей (у XVIII столітті в Європі була мода на східний стиль).
Окремого опису заслуговують меблі палацу. Величезні столи із десятками шухляд, інкрустовані буфети. Печі із кахлями, оздобленими гербами. Балкони із кам'яними колонами в італійському стилі. Венеціанська мозаїка прикрашала стіни коридорів.

Психіатрична лікарня у палаці

Загальна площа садиби займала трохи менше як 3 га.
На палацовій території були дві каплички. А неподалік - костел Святої Трійці. Його стіни і зараз бережуть спокій родини Радзивілллів - саме під ним знаходяться поховання славного роду.

Палац постійно реконструювали та добудовували. Та роки воєн і протистоянь змінювали довколишню атмосферу. І згодом палац Радзивилів втратив своє "урочисте" значення та стає військовим госпіталем. Радянські часи роблять з нього лікарню для душевно хворих. Як не дивно, замок і до сьогодні виконує цю функцію.

Для тих, хто зібрався в дорогу:

Місце знаходження:
Волинська область, Ківерцівський район, село Олика

GPS:
50°43'23"N 25°48'34"E

Контакти:
Тел.: +38 (03365) 3-53-48

Поради бувалого мандрівника:
Психіатрична лікарня займає лише невелику частину палацового комплексу. Решту приміщень можна оглядати туристам.
автор Надія Понятишин спеціально для vsviti.com.ua

# data[].attributes.attachment_link.title
Величний Олицький замок - резиденція наймогутнішого роду Радзивилів (фото) - ВСВІТІ

# data[].attributes.attachment_link.description
"На брамі була вмурована пам'ятна фундаційна таблиця великого литовського канцлера Альбрехта Станіслава Радивила 1640 р., над якою в стіні знаходилася уже на той час пошкоджена, зі збитим обличчям і втраченою рукою, невелика скульптура Богородиці з Лорето, обабіч неї два прути від компасів, а над нею - скульптура архангела Михаїла в залізному обладунку із залізними золоченими [...]

# data[].attributes.headline
Зимненський Святогірський Успенський монастир

# data[].attributes.subject
Зимненський Святогірський Успенський монастир

# data[].attributes.body
Жіноча обитель. За легендою два храми і княжий терем збудував у 1001-му неподалік від міста свого імені ще Володимир Великий. Комплекс будували на горі ,яку здавна облюбували монахи – печери збереглися до наших днів.

Архітектурний комплекс укріпленого монастиря складається з оборонних мурів з наріжними вежами, що утворюють захищене від зовнішніх нападів подвір’я. В центрі лінії північної стіни – монументальна споруда Успенської церкви, яка мала оборонний ярус над склепіннями і була накрита двосхилим шпичастим дахом з двома готичними фронтонами.

# data[].attributes.attachment_link.title
Волинь - найцікавіші місця! Волынь - самые красивые места!

# data[].attributes.headline
Замок Любарта

# data[].attributes.subject
Замок Любарта

# data[].attributes.body
Замок Любарта - один (якщо не єдиний) з нечисленних збережених архітектурних пам'яток України доби Великого князівства Литовського.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Валентин Кошелевський

# data[].attributes.attachment_link.title
Луцький замок, Замок Любарта, Луцьк

# data[].attributes.headline
Волинський краєзнавчий музей

# data[].attributes.subject
Волинський краєзнавчий музей

# data[].attributes.body
Головний музей Волинської області, найбільший і найдавніший з нині діючих музеїв Волині. Відкритий 16 червня 1929 року у м.Луцьку як Волинський музей.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Волинський краєзнавчий музей - головний музей Волинської області, найбільший і найдавніший з нині діючих музеїв Волині. Відкритий 16 червня 1929 року у м.Луцьку як Волинський музей.

На базі закладу 1940 року було організовано обласний історико-краєзнавчий музей. У роки Другої світової війни колекція музею зазнала значних втрат, однак уже 1944 року, одразу після вигнання нацистських загарбників з теренів Волинської області, музей відновив свою роботу як Волинський державний історико-краєзнавчий музей. 17 серпня 1985 року Волинський краєзнавчий музей було відкрито у новому приміщенні в центрі Луцька.
Адреса: 43005, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Шопена, 20.
Музей працює з 9.00 до 17.00 год., у неділю з 10.00 до 18.00 год.
Вихідні дні- субота, понеділок.

Вхідна плата: для учнів, студентів, пенсіонерів - 10,00 грн.; для дорослих - 20,00 грн.
Екскурсійне обслуговування (група до 30 осіб, 45 хв.): для учнів, студентів, пенсіонерів - 50,00 грн.; для дорослих - 100,00 грн. Вхідна плата на стаціонарні виставки:
а) прирівняна до вхідної плати в музей (за кожну виставку окремо);
б) на окремі виставки при значних затратах та унікальності вхідна плата встановлюється окремим наказом. Музей відвідують безкоштовно: учасники АТО та операції Об'єднаних сил; діти учасників бойових дій на Сході; сім'ї загиблих учасників ООС (АТО); діти-сироти та супроводжуючи їх особи; особи з інвалідністю (І-ої групи з одним супроводжуючим); діти дошкільного віку; діти, позбавлені батьківського піклування; солдати, матроси строкової служби, військові ліцеїсти і курсанти; учасники і ветерани Другої світової війни та прирівняні до них громадяни; учасники ліквідації Чорнобильської аварії; співробітники музеїв; Герої України; багатодітні родини; особи, які відвідують музей з метою забезпечення професійних потреб; особи, які відвідують музей з метою промоції і партнерської підтримки; представники засобів масової інформації (за пред'явленням документів, що засвідчує належність до вказаної категорії громадян). Директорка: Важатко Оксана Георгіївна.

# data[].attributes.attachment_link.title
Волинський краєзнавчий музей, Головна сторінка

# data[].attributes.attachment_link.description
Волинський краєзнавчий музей - головний музей Волинської області, найбільший і найдавніший з нині діючих музеїв Волині. Відкритий 16 червня 1929 року у м.Луцьку як Волинський музей. На базі закладу 1940 року було організовано обласний історико-краєзнавчий музей.