# data[].attributes.headline
Eran:  Pallars, Ribagorça, Urgell, Cerdanya, Barcelona, Girona, Osona, Empúries, Rosselló

# data[].attributes.subject
Eran:  Pallars, Ribagorça, Urgell, Cerdanya, Barcelona, Girona, Osona, Empúries, Rosselló

# data[].attributes.body
L'origen d'aquests comtats i pagi es remunta a èpoques anteriors als carolingis, tal com testimonia la freqüent coincidència entre els seus límits i els dels territoris d'antigues tribus iberes; com a mostra, el comtat de Cerdanya es corresponia amb el país dels ceretans, el d'Osona amb el dels ausetans, i el pagus de Berga amb el dels bergistans o bargusis.

Depenien del rey de França

# data[].attributes.body
La carta de poblament o carta pobla  era un privilegi en què el sobirà o un senyor atorgaven una sèrie de privilegis a grups poblacionals, a fi d'obtenir la repoblació de certes zones despoblades o poc habitades però d'interès econòmic o estratègic durant la Conquesta.

Repoblacíó: La conquesta de nous territoris per part dels comptes catalans va anar acompanyada d'un procés de repoblació. Entre el segle VIII i el X la població del territori vivia al Pirineu, una àrea de montanya en què la romanització havia estat meny intensa i que s'havia convertit en un refugi enfront de l'ocupació musulmana. A les planes i ciutats la població era escassa i la zona de frontera stava gairabé deserta a causa de la inseguretat.

# data[].attributes.body
La unió amb Aragó: Al llarg del segle XI, el compte de Barcelona va consolidar el seu lideratge sobre la resta dels comptats catalans. Els seus comtes imposaven tributs als regnes de taifa a Lleida, Tortosa i Valencià, i organitzaven expedicions de saqueig contra les ciutats d'al-Àndalus.

L'any 1137, Ramir II d'Aragó va decidir vincular el seu regne al comtat de Barcelona per mitjà del matrimoni de la seva filla Peronella, que només tenia un any, amb el comte de Barcelona, Ramon Berenguer IV.
Aquest fet no va ser cap fusió, sinó una unió dinàstica, ja que cada territori conservava les seves lleis, costums i tradicions, tan sols tenien en comú la persona del monarca.

# data[].attributes.body
L'any 870 el noble Guifré el Pelós va aconseguir que el rei franc li atorgúés el govern dels comtats d'Urgell, Cerdanya i Cerdanya i Conflent. Poc després van obtenir els comtats de Barcelona-Girona-Osona.

Historia: L’últim comte de Barcelona que nomenaria l’imperi franc seria Guifré el Pelós. Als comtats, Guifré va descobrir una societat dinàmica, que contra les ordres del seu sobirà estava colonitzant terres de frontera. Guifré va haver d’enfrontar-se a un terrible dilema moral: escollir entre secundar el seu poble o el seu sobirà. Però abans Guifré havia pres una decisió transcendental, que fundaria la nació: llegar els comtats als seus fills, amb la qual cosa naixia una nova entitat política.