# data[].attributes.body
Støtte til bolig - §83 til §90
Botilbud . §107 §108

# data[].attributes.headline
FN - Internationale Konventionr - Menneskerettigheder

# data[].attributes.subject
FN - Internationale Konventionr - Menneskerettigheder

# data[].attributes.headline
Inklusions temaet og ændringen i socialpolitik

# data[].attributes.subject
Inklusions temaet og ændringen i socialpolitik

# data[].attributes.body
Inklusionsteamet med afsæt i  FN’s Salamanca-erklæring fra 1994, der sigtede mod at inkludere handicappede børn med nedsat psykisk og fysisk funktionsevne, som tidligere blev segregeret eller ekskluderet fra daginstitutioner og skoler, har dog for længst overskredet sin oprindelige handicappolitiske horisont og er sidenhen blevet et uddannelses- og beskæftigelsespolitisk grundtema. Samlet set er opprioriteringen af inklusion og forebyggelse gennem “tidlig indsats” nemlig også et symptom på en generel omlægning af velfærdspolitikken og velfærdsinstitutionerne fra beskyttelse, behandling og kompensation til mobilisering, inklusion og forebyggelse. Det er den generelle omlægning, der p.t. bl.a. tematiseres som transformationen af velfærdsstaten til en national konkurrencestat.

# data[].attributes.body
I en lang periode frem til 1964 hed børne- og ungdomsforsorgen, uløseligt knyttet til det spændingsfyldte socialhygiejniske forhold mellem “behandling” og “forebyggelse”.

“Den forebyggende børneforsorg”, som blev forbundet med daginstitutioner (vuggestuer, børnehaver, fritidshjem, ungdomsklubber m.v.) og “den værnende børneforsorg”, der var knyttet til døgninstitutioner (anstalter og hjem til anbringelse og “behandling” af såvel forsømte, forladte, vanrøgtede og “truede børn” som af “vanartede”, “forbryderiske”og “truende”børn og unge). Denne historisk-institutionelle tvedeling, der går igen i den nutidige sondring mellem “dagtilbud” og “botilbud”, er en af grundene til flertydigheden i betegnelsen “socialpædagogik”.

I dag har forebyggelse i pædagogisk regi  en generaliseret “inkluderende pædagogik”, der med fokus på “børn og unge med særlige behov” forbinder læring, inklusion med forebyggelse af social eksklusion og marginalisering.

# data[].attributes.body
I januar 2012 blev der afholdt en høring i Fællessalen på Christiansborg under titlen Ny socialreform - hvad kan vi gøre bedre? Høringen drejede sig om strukturreformen i 2007, og hvilke konsekvenser den har haft for de borgere - herunder mennesker med funktionsnedsættelser - som har brug for det sociale system. Bag høringen stod Danske Handicaporganisationer, Dansk Socialrådgiverforening, Socialpædagogerne, HK Kommunal, FOA og Foreningen Det Sociale Netværk.  udsagn og beretninger om, at borgerne oplever systemet som kassetænkende, at sagsbehandlerne ikke tager hensyn til det enkelte menneske, at kommunalreformen har medvirket til øget bureaukratisering frem for afbureaukratisering, at det sociale system virker kaotisk på de mennesker, som i forvejen lever et meget kaotisk liv.

# data[].attributes.body
Strukturreformen i 2007 medførte omfattende ændringer i opgavefordelingen mellem stat, region og kommune. Endvidere blev den lovgivning, som regulerer den socialpædagogiske praksis, ændret på væsentlige punkter.

Efter strukturreformen fik 98 kommuner og 5 regioner ansvaret for de socialpædagogiske tilbud. Det samlede ansvar for den sociale indsats til mennesker med fysiske og psykiske funktionsnedsættelser blev placeret hos de nye kommuner. De fik valgfrihed til, om de ville overtage de tidligere amtslige specialinstitutioner på børneområdet samt botilbud m.v. på voksenområdet eller lade dem overgå til regionerne. De fleste kommuner valgte at overtage hovedparten af tilbuddene, hvilket betød, at kun en femtedel af de tidligere institutioner og tilbud overgik til regionerne.

# data[].attributes.body
Den enkelte bliver sig selv ved at deltage i fællesskaber, fællesskaber udvikler sig på grundlag af individernes bidrag. Fællesskabet kan gøre individet stum, og individet kan sætte sig på fællesskabet. Der er dog ingen opskrift på, hvad der er den rette mængde fællesskab og den rette mængde individualitet. Dette skal afprøves løbende, undlader man dog dette kan socialpædagogikken udvikle sig til magtfuldkommenhed, det vil sige at pædagoger i fællesskabets navn immunisere sig for afvigende ytringer.

# data[].attributes.body
https://danmarkshistorien.dk/leksikon-og-kilder/vis/materiale/bistandsloven-1974-1998/

(1976-1998)
Bistandsloven videreførte de politiske intentioner fra børneforsorgslovene i 1960’erne om den offentlige pligt til at iværksætte sociale og pædagogiske indsatser over for børn og unge, hvis opvækst er truet, med et stærkt fokus på varetagelsen af barnets tarv.

Ift. det socialpædagogiske arbejde

- Derudover var der en forestilling om, at socialpædagogikken skulle bidrage til at skabe større lighed i samfundet ved at sikre en tilværelse så nær det normale som muligt.

# data[].attributes.body
https://www.retsinformation.dk/forms/R0710.aspx?id=202239

(1998)
I Serviceloven blev der introduceret en ny samlebetegnelse for socialpædagogikkens målgruppe, ”Børn og unge med særlig behov for støtte”.

Ift. det socialpædagogiske arbejde

Der kom fokus på det enkelte menneskes behov for større og pædagogens opgave, rammer og ressourcer.

# data[].attributes.body
https://menneskeret.dk/fns-konvention-rettigheder-personer-handicap-handicapkonventionen

(2007)
Inklusion blev til koblet direkte til det socialpædagogiske område med selvbestemmelse, medbestemmelse og medinddragelse som rettigheder.

# data[].attributes.body
https://www.folkeskolen.dk/545938/hvad-salamanca-erklaeringen-erklaerer

(1994)
Inklusion blev som samfundsmæssig vision og pædagogisk begreb forankret i den internationale erklæring som et pædagogisk ideal for skolen og almenpædagogikken om alle menneskers ret til deltagelse i de almene uddannelsessystemer.

# data[].attributes.body
Dagtilbudsloven