# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Foto: Annie Spratt en Unsplash

Tot i que fa ja dècades que les noves tecnologies van irrompre a les aules del nostre país, encara no s'ha dotat els centres de la infraestructura ni la formació necessària per treure el màxim rendiment de les eines digitals. I és que tot i els nombrosos estudis que demostren els beneficis de l'ús de les tecnologies de la informació i comunicació (TIC) en els processos d'aprenentatge, les administracions no acaben d' apostar de forma decidida per la transformació digital en l'educació. Es posen en marxa iniciatives que no acaben de provocar un impacte més generalitzat i per a tots els nivells i contextos educatius.

Al llarg dels últims anys, ja s'han anat generant models d'ensenyament que es recolzen cada vegada més en l'ús de la tecnologia tendint a la hibridació, així com models d'educació a distància més evolucionats que conceben el seu enfocament com un model educatiu en línia íntegrament. Ara, amb el confinament i l'auge de les eines de comunicació digital, el debat sobre el valor de les tecnologies en els processos pedagògics torna a estar al centre de la comunitat educativa.

Què són les tecnologies de la informació i la comunicació o TIC?

Abans d'analitzar els riscos i possibilitats de les noves tecnologies en el context educatiu, hem d'aclarir què són les tecnologies de la informació i comunicació. Quan parlem de TIC ens referim a aquelles tecnologies que es deriven de tres mitjans diferents: la informàtica, la microelectrònica i les telecomunicacions. Però sens dubte, les més significatives són les que connecten aquestes tres tecnologies per generar nous contextos comunicatius.

Encara que el concepte de tecnologia de la informació i comunicació abasta múltiples dispositius (la televisió, el telèfon, el vídeo), en la societat actual els mitjans més utilitzats per a múltiples activitats, són els ordinadors i els dispositius mòbils. I al seu torn, Internet s'ha convertit, indiscutiblement, en el principal canal de comunicació a nivell global.

Quin és l'impacte de les TIC en els processos educatius?

L'impacte de les TIC en l'àmbit educatiu és un dels majors canvis que ha viscut el sector de l'ensenyament en les últimes dècades. L'ús d'Internet en moltes activitats d'aprenentatge ofereix una infinitat de recursos i possibilitats pedagògiques que encara no han estat explorades prou.

El context actual ens ofereix una oportunitat única per valorar l'impacte de les tecnologies. Per això, hem d'aprofitar la influència de les tecnologies i la comunicació en els joves per organitzar el currículum escolar d'una manera més dinàmica, transversal i col·laborativa. Aquestes són algunes de les possibilitats educatives que ens ofereixen:

La transformació digital en l'educació és un pas fonamental per adquirir unes competències digitals que són essencials en el món laboral.

Amb les eines que ofereixen les TIC es poden desenvolupar activitats d'aprenentatge interactives, participatives i que simulin contextos reals.

Les TIC, ben utilitzades, poden tambén ajudar a desenvolupar un aprenentatge més socio-constructiu: més centrat en l'alumne i en el seu procés d'aprenentatge que en una mera transmissió de continguts.

El context educatiu ja no es limita a l'espai físic de les aules, s'amplifica de manera significativa trencant les barreres, no només de l'espai, sinó també del temps. Per això,docents i alumnes estan adoptant nous rols i posant en pràctica noves formes de relacionar-se, establint comunicacions interpersonals virtuals. Si volem que la pràctica educativa evolucioni al ritme que imposen els canvis socials, és important que administracions i institucions reconeguin l'impacte de les tecnologies i apostin definitivament per la transformació digital en l'educació.

La transformació digital en l'educació superior

Al contrari del que es pot pensar, la transformació digital a l'educació també és un compte pendent de l'ensenyament superior. La Universitat de Stanford ha fet un estudi sobre l'impacte del model d'educació en línia que va posar en marxa el curs passat arran de la pandèmia. L'estudi reflecteix que alguns dels aspectes que més han dificultat obtenir millors resultats amb aquest nou model d'ensenyament i d'aprenentatge són:

El desconeixement del model i de la metodologia a utilitzar.

La pèrdua del contacte social presencial entre l'alumnat.

L'absència d'espais adequats i habilitats per a l'estudi.

Però en lloc de rebutjar el model, la Universitat de Stanford ha posat en marxa una sèrie de mesures per millorar-lo. En termes generals, aquestes propostes van encaminades a millorar la col·laboració entre tots els actors implicats. I és que és fonamental que les administracions i les institucions es comuniquin, però també les mateixes institucions educatives han d'estar més interconnectades entre elles. De la mateixa manera, professors, estudiants i famílies han de crear xarxes de col·laboració que ampliïn l'entorn educatiu més enllà de l'aula, i que puguin oferir així un suport permanent, una interacció contínua, un intercanvi d'experiències que en definitiva provoquin un major sentiment de comunitat i acompanyament.

Com formar-se en un ús pedagògic de les TIC aplicades a l'educació?

La transformació digital de l'educació està revolucionant l'ensenyament des de moltes perspectives. Queda clar que en el context actual, les TIC ofereixen múltiples possibilitats per millorar els processos d'ensenyament i aprenentatge. Per això, formar-se en l'ús pedagògic de les TIC aplicades a l'educació és una aposta de futur segura.

El màster universitari d'Educació i TIC ( és un programa online enfocat en l'ús de les TIC amb finalitats educatives. L'objectiu principal d'aquest màster és que els titulats treguin el màxim rendiment de les possibilitats pedagògiques de les tecnologies de la informació i comunicació, buscant la innovació permanent i la millora de la pràctica educativa en un àmbit emergent com és l'e-learning o l'aprenentatge amb mitjans digitals, ja sigui per a models educatius amb suport de les TIC, models híbrids o models completament en línia.

A qui està dirigit i quines són les sortides professionals d'aquest màster?

Tant si encara estàs estudiant, com si ja et dediques professionalment a l'educació, amb aquest màster aconseguiràs ampliar i actualitzar les teves aptituds pedagògiques i tecnològiques. Si t'interessa aplicar les TIC en l'educació, desenvolupar projectes d'aprenentatge virtual i impulsar l'e-learning com a metodologia d'ensenyament i aprenentatge, en aquest programa trobaràs tot el que estàs buscant.

Amb el màster d'Educació i TIC (E-learning) de la UOC, podràs treballar en les següents professions:

Docència en línia per a models i contextos educatius mediats per les TIC.

Director/a o coordinador/a de projectes d'ensenyament i aprenentatge virtual o híbrid

Dissenyador/a tecnopedagògic de recursos i entorns educatius relacionats amb les TIC.

Avaluador/a de projectes d'ensenyament i aprenentatge virtual o híbrid

Coordinador/a de programes, cursos i assignatures basades en l'ús de les TIC.

Coordinador/a de producció de recursos pedagògics digitals.

Tècnic/a en qualitat de l'ensenyament i aprenentatge virtual o en línia.

Gestor/a de programes de formació, o d'ensenyament i aprenentatge en línia.

Administrador/a d'entorns virtuals per a la formació.

Quin és el paper del professorat en el nou panorama educatiu?

Hi ha qui pensa que l'impacte de les tecnologies de la informació i comunicació acabarà per substituir o desplaçar el professorat, però això no serà així. La transformació digital de l'educació implica una sèrie de noves tasques que són fonamentals per adaptar el procés d'ensenyament i aprenentatge a l'entorn virtual

La planificació i organització de la formació per a un context educatiu mediat per la tecnologia.

El desenvolupament i la selecció dels recursos d'aprenentatge digitals.

El disseny de les activitats d'aprenentatge en línia.

L'avaluació dels aprenentatges, tant des del punt de vista del procés com dels resultats i utilitzant eines digitals.

A més d'assumir aquestes tasques, els professors també han de guiar el procés de l'estudiantat i acompanyar-lo d'una forma més personalitzada: no només en les qüestions relatives als aspectes acadèmics, sinó també a nivell emocional. Per a això, els nous professionals de l'educació han de saber com influeix la comunicació en les relacions interpersonals i trobar una nova manera d'enfocar les activitats educatives i de formació.

Tot i la incertesa que genera aquest nou panorama, també és una bona oportunitat per repensar els nostres models d'ensenyament i aprenentatge i no només millorar el sistema educatiu sinó transformar-lo i adaptar-lo a les necessitats d'un context social i professional que ha canviat notablement en aquests últims anys.
Article elaborat amb la col·laboració de Lourdes Guàrdia, professora dels Estudis de Psicologia i Ciències de l'Educació.

# data[].attributes.attachment_link.title
La transformació digital en l'educació: la revolució de les TIC

# data[].attributes.attachment_link.description
Foto: Annie Spratt en Unsplash Tot i que fa ja dècades que les noves tecnologies van irrompre a les aules del nostre país, encara no s'ha dotat els centres de la infraestructura ni la formació necessària per treure el màxim rendiment de les eines digitals.

# data[].attributes.body
La Plataforma d'Interines Docents de Catalunya (PINDO) ha interposat un recurs contenciós administratiu contra la convocatòria d'oposicions de mestres i FP i secundària prevista per al juny.

La Plataforma demana la “paralització immediata” del procés en considerar que “s'ofereixen milers de llocs de treball ja ocupats per milers de docents interins que porten molts anys desenvolupant aquesta tasca”. Per això, reclamen que es “preservin i blindin” les vacants ocupades per interins docents “que es troben en frau de llei per abús de la temporalitat”. A més, apunten que les oposicions es fan en plena pandèmia, “posant en risc la salut de desenes de milers de persones”.

07/04/2021. Docents interins presenten un recurs contenciós contra la convocatòria d’oposicions prevista per al juny. Social.cat - El diari digital de l´acció social a Catalunya. Recuperado de https://www.social.cat/noticia/14189/docents-interins-presenten-un-recurs-contencios-contra-la-convocatoria-doposicions-previst

# data[].attributes.body
Estudi exaustiu sobre els mitjans de comunicació a l'educació.

# data[].attributes.body
Mitjans quaternaris (mitjans digitals): Permeten tant la comunicació sincrònica com asincrònica (interacció). Necessiten l'ús de tècniques (tecnologies) del costat del productor de continguts i del receptor. La divisió d'aquests últims (productor i receptor) tendeix a desaparèixer, així com el temps i la distància. Els mitjans cuartenarios o mitjans digitals són part dels  Nous mitjans de comunicació.

# data[].attributes.headline
cuenta de twiter de un profesor de lengua y literatuta

# data[].attributes.subject
cuenta de twiter de un profesor de lengua y literatuta

# data[].attributes.headline
hacia un aprendizaje interdisciplinar presencial y a distancia

# data[].attributes.subject
hacia un aprendizaje interdisciplinar presencial y a distancia

# data[].attributes.body
Curs del INTEF relacionat amb al nostre tema

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Fernando Trujillo es doctor en Filología Inglesa y profesor titular de universidad en el departamento de Didáctica de la Lengua y la Literatura. Imparte clases en la Facultad de Educación, Economía y Tecnología de Ceuta (Universidad de Granada). Ha sido Vicedecano de Investigación y Relaciones Internacionales de esta facultad desde el año 2000 hasta 2008 y es actualmente responsable de la sección departamental de Didáctica de la Lengua y la Literatura en la misma facultad. Es miembro fundador de Conecta13. Escribe en Fernando Trujillo|De estranjis.

María Brea es Psicóloga educativa, Máster en Educación y Comunicación en la Red y doctoranda en Alfabetización Mediática. Experta en eLearning, comunicación en red y cultura digital, forma parte de Visión Líquida, donde lidera el área de educación diseñando y coordinando experiencias de aprendizaje y proyectos de educomunicación. Es profesora colaboradora en la UNIR y en la UIMP. Cree que la alfabetización mediática y digital es urgente e indispensable, sueña mucho -que no demasiado-, escribe #hadesTIEMPO y tuitea como @emebrea.

El acoso escolar no es un juego de niños (1ª edición)

Educación en derechos de la infancia y ciudadanía global (2ª edición)

# data[].attributes.attachment_link.title
ABP: hacia un aprendizaje interdisciplinar presencial y a distancia (6ª edición)

# data[].attributes.attachment_link.description
Fernando Trujillo es doctor en Filología Inglesa y profesor titular de universidad en el departamento de Didáctica de la Lengua y la Literatura. Imparte clases en la Facultad de Educación, Economía y Tecnología de Ceuta (Universidad de Granada).

# data[].attributes.headline
L’estudi sobre la docència virtual durant el confinament

# data[].attributes.subject
L’estudi sobre la docència virtual durant el confinament

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Un professor de la UdL, durant una classe telemàtica, en una imatge d'arxiu | Universitat de Lleida

La docència virtual sobrevinguda amb el confinament per la Covid-19 ha posat de relleu mancances en el sistema universitari, segons l'estudiantat, que considera necessari un increment de la formació del professorat en competències digitals i pedagògiques.

També reclama més suport i tutories, especialment en els primers cursos dels graus. Així ho afirma un projecte de recerca de la càtedra DOTS de la Universitat de Lleida (UdL) que ha recollit l'opinió de prop de 900 alumnes de grau, màster i doctorat de vint universitats de l'estat espanyol i que s'ha traduït en dos articles a la revista internacional 'Sustainability'.

L'estudi, que porta per títol 'La percepció dels estudiants universitats sobre la qualitat de la docència en emergència', posa de manifest que "la majoria de l'alumnat no està satisfet amb aquesta experiència d'aprenentatge, sobretot, el dels primers cursos de grau", explica la professora i coordinadora de l'equip EDO-UdL, Isabel del Arco. La primera part del projecte revela la insatisfacció amb la docència virtual de l'estudiantat, que demanda una millor formació del professorat quant a l'ús d'eines tecnològiques i una redefinició de les assignatures que permeti una avaluació contínua.

Els resultats mostren poca diversitat en les metodologies d'ensenyament, la docència virtual es va realitzar amb els mateixos paràmetres que la presencial i el paper de l'alumnat va ser de passivitat, amb poca interacció amb el personal docent, assegura l'equip de la UdL. "Si bé és cert que no va haver-hi dificultats per a seguir el curs, es va prestar poca atenció al benestar emocional dels estudiants", assenyalen les conclusions.

Per això, els investigadors de la UdL destaquen la necessitat de "desenvolupar l'adaptabilitat del professorat universitari a situacions imprevistes, així com una reflexió contínua sobre el model utilitzat en el procés docent mediat per les tecnologies digitals i la importància de promoure una major autonomia i autogestió". Això implicaria un canvi del rol docent, que "ha d'assumir el paper de guia, mediador i assessor per afavorir un aprenentatge autònom, crític i reflexiu", destaca del Arco.

Els alumnes més joves "mostren manca d'autonomia i capacitat d'autoregulació, així com un considerable nivell de dependència de la figura del professor". En aquest sentit, Isabel del Arco recorda que "l'ensenyament en línia implica metodologies didàctiques i planificació que van més enllà de la transposició de la classe presencial al ciberespai".

Models de suport i tutories

Davant la inquietud per aquest estudiantat més jove, l'equip de la UdL s'ha centrat en aquest col·lectiu per a la segona fase de la recerca realitzant qüestionaris a 896 estudiants, un 57,8% de primer curs de grau i un 42,5% de segon. Predominaven els estudis de ciències socials i humanitats (51,4%), seguits pels de ciències de la salut (31,3%) i ciències experimentals i enginyeria (17,3%). Els resultats indiquen que la percepció de l'alumnat sobre la qualitat de l'ensenyament en línia està directament associada als recursos materials proporcionats pel professorat, però també a les interaccions docent-estudiant.

Les conclusions destaquen "la necessitat que les universitats apliquin models de suport i tutoria, especialment per a l'alumnat dels primers cursos, destinats a desenvolupar competències com l'autonomia, la competència digital i l'autoregulació". En aquest sentit, la professora Isabel del Arco puntualitza que "aquest suport hauria de posar més èmfasi en l'estat emocional de l'alumne, ja que afecta a la quantitat i qualitat de les interaccions". Així, caldria "dissenyar i posar en pràctica plans d'acció de tutoria profunds", afegeix.

La càtedra DOTS també ha publicat recentment el monogràfic 'La juventud en época de confinamiento' (Dykinson, 2020), que recull les aportacions d'un seminari web sobre la situació del jovent durant l'estat d'alarma i els efectes de la pandèmia entesa com una sindèmia.

Subscriu-te al butlletí de Social.cat per rebre les últimes novetats al teu correu.

# data[].attributes.attachment_link.title
L'estudiantat universitari demana més competències digitals i suport al professorat, segons una recerca de la UdL

# data[].attributes.attachment_link.description
La docència virtual sobrevinguda amb el confinament per la Covid-19 ha posat de relleu mancances en el sistema universitari, segons l'estudiantat, que considera necessari un increment de la formació del professorat en competències digitals i pedagògiques. També reclama més suport i tutories, especialment en els primers cursos dels graus.

# data[].attributes.headline
Les 5 millors plataformes educatives per fer servir en classe

# data[].attributes.subject
Les 5 millors plataformes educatives per fer servir en classe

# data[].attributes.attachment_link.title
Las plataformas educativas digitales imprescindibles para usar en el aula | Blog Educación y Bienestar digital

# data[].attributes.attachment_link.description
¿Te gustaría integrar las plataformas educativas digitales en tu escuela y tus clases? Aquí te mostramos cuáles son algunas de las mejores par ayudarte a tomar la decisión.

# data[].attributes.headline
7 eines digitals per a l’aprenentatge col·laboratiu

# data[].attributes.subject
7 eines digitals per a l’aprenentatge col·laboratiu

# data[].attributes.body
Posar en comú amb Nearpod

Screencast i vídeos

Murs col·laboratius amb Padlet

ABP amb Stormboard

Resoldre problemes amb BeChallenge

Avaluar amb Quizizz

Ordenar tot amb Classroomscreen

vicens vives, 19/5/20,
blog:7 eines digitals per a l’aprenentatge col·laboratiu, recuperado de: https://blog.vicensvives.com/ca/7-eines-digitals-per-a-laprenentatge-collaboratiu/

# data[].attributes.headline
Diferents plataformes útils per educació:

# data[].attributes.subject
Diferents plataformes útils per educació:

# data[].attributes.body
Moodle

Schoology

Instructure-Canva

Google Classroom

Genially i altres plataformes virtuals de formació.

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Tweets by AnnMaryMoreno

# data[].attributes.body
Eleven és una plataforma educativa que permet accedir a tot tipus de continguts digitals i funcionalitats de gestió docent en una única aula en línia.
TeachersPro, la primera plataforma digital dedicada a la millora de les habilitats docents

# data[].attributes.body
Les plataformes digitals a l’escola presenten una dicotomia en el procés d’ensenyament-aprenentatge de l’alumnat: d’una banda, han de desenvolupar la competència digital als alumnes, i de l’altra, han de fer-los utilitzar aquestes eines digitals per construir coneixements. Amb les plataformes digitals els dos camins s’unifiquen, ja que l’aprenentatge a través d’aquestes eines requereix un domini de les tecnologies. Ara ja no ens plantegem si la tecnologia ha d’estar present a l’aula o no, sinó que la veiem com un element transformador de tot allò que aprenem i de com ho ensenyem. Introduir tecnologies a l’aula és, doncs, repensar els processos d’ensenyament-aprenentatge dins del marc del nostre projecte pedagògic.

# data[].attributes.body
El medi de transmissió...

és el suport físic a través del qual l’emissor i el receptor es poden comunicar.

# data[].attributes.body
Hi ha diversos medis de transmissió sense fils, capaços de transmetre paquets per la xarxa:

Ones de ràdio.

Infraroges.

Microones.

# data[].attributes.body
http://www3.udg.edu/

# data[].attributes.body
MediaWiki

Framasoft

NextCloud

Maadix

CommonsCloud

Pangea

Decidim

Loomio

MediaWiki és una plataforma per a la gestió col·laborativa de las comunicacions. Permet la creació de wikis amb informació i documents necessaris per al projecte.

Framasoft és un projecte que treballa per oferir eines per la "desgoogleització" d’internet. Compta amb vàries eines per treballar col·laborativament.

NextCloud és un servei d’allotjament de fitxers que actua com un servidor d'emmagatzematge en el núvol de fotos, dades, arxius.

MaadiX és una eina per a administrar el vostres propis servidors sense necessitat de coneixements tècnics.

CommonsCloud és un núvol cooperatiu, col·laboratiu i descentralitzat, que integra diferents eines digitals per treballar de manera àgil i eficient.

Pangea és un proveïdor de serveis d'Internet sense ànim de lucre per a les ONGs, associacions, entitats i persones en general que formen part dels moviments socials.

Decidim és una eina de de presa de decisions participativa de codi obert per a ciutats i organitzacions.

Loomio és una plataforma col·laborativa per a facilitar la presa de decisions de manera col·laborativa que ajuda a grups amb els seus processos interns de manera conjunta.