# data[].attributes.body
La prehistoria te tres etapes el paleolitic, neolitic i edat dels metalls.

# data[].attributes.body
-Aquesta epoca va pasar aproximadament fa 2-3 milions d´anys A.C.
-Feian eines amb pedra tallada o vella.
-Habativen en covesi abrics, tambe alguns al aire lliure.
-Aconseguien el menjar caçant,pescant i recolectant.
-Pintaben les coves o decoraben amb pintures rupestres.
-Tota la estona estaban traslladant-se per buscar menjar.

# data[].attributes.body
-Aquesta epoca va pasar aproximadament fa 8.000 a 5.000 anys A.C
-Treballaven amb pedra polida.
-Habitaven cavanes.
-Van inventar la ceramicar i el teler
-Van començar a viure en un lloc i no trasladarse tota la estona, tot aixo va ser gracies a l´agricultura i la ramaderia.

# data[].attributes.body
-Aquesta epoca va pasar aproximadament fa 1.000 anys A.C.
-Van aprendre a utilitzar el comerç i la metarl·lugica.
-Van construir carros i vaixells, tambe van construir Megalits(gran pedres) hi ha tres exemples: menhris, dolmens i cromelcs.
-Treballaven amb eines de metall

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La metal·lúrgia es va iniciar a l'Orient Pròxim cap al V mil·lenni a.C. El primer metall conegut va ser el coure (5000 a.C.), però era molt tou i els estris es deformaven ràpidament.

Uns quants segles més tard, alguns artesans començaren a barrejar coure amb estany i en van obtenir el bronze (3000 a.C.), un metall dur i tallant que podia substituir la pedra. Amb bronze es fabricaven objectes i armes per als més poderosos.

Cap al II mil·lenni a.C. es començà a treballar el ferro, un metall mal·leable, dur, resistent i molt apte per fabricar armes i eines.

La metal·lúrgia i la siderúrgia

Els primers estris es van obtenir picant el metall ( coure) en fred. Però la vertadera metal·lúrgia va sorgir amb la forja, perquè escalfant el metall es podia modelar millor.

Amb el procés de fosa va començar una nova fase de la metal·lúrgia, que consistia a fondre el metall ( bronze) en un forn i donar-li la forma desitjada abocant-lo en motlles.

Finalment, es va desenvolupar la siderúrgia, o art d'extreure el ferro i treballar-lo. Era una tècnica més complexa, perquè s'havia de fer en forns a una temperatura molt alta.

Artesans i comerciants

La metal·lúrgia era una activitat dura i difícil, que requeria veritables especialistes. Això va imposar una major divisió de la feina i l'aparició dels artesans (metal·lúrgics, joiers, terrissaires...), que intercanviaven els seus productes per aliments.

La producció de noves mercaderies estimulà l'intercanvi, és a dir, el comerç. Paral·lelament, es desenvoluparen les primeres tècniques de navegació i es va inventar la roda.

Aquestes innovacions van provocar la transformació dels poblats neolítics de l'Orient Pròxim. La població va créixer d'una manera considerable i als poblats s'hi construïren molts edificis i muralles com a defensa; així, amb el temps, es van convertir en veritables ciutats.

Amb el desenvolupament d'oficis especialitzats es van formar grups socials diferenciats i algunes persones començaren a acumular riquesa i poder.

L'existència de terres conreades, ramats o objectes que podien ser robats va comportar la necessitat de defensar les ciutats dels pillatges. De vegades entre els guerrers que defensaven les ciutats era elegit un cap o rei, que era qui governava la ciutat.

# data[].attributes.attachment_link.description
La metal·lúrgia es va iniciar a l'Orient Pròxim cap al V mil·lenni a.C. El primer metall conegut va ser el coure (5000 a.C.), però era molt tou i els estris es deformaven ràpidament. Uns quants segles més tard, alguns artesans començaren a barrejar coure amb estany i en van obtenir el bronze (3000 a.C.), un metall dur i tallant que podia substituir la pedra.