# data[].attributes.headline
Створення різних "Спілок"

# data[].attributes.subject
Створення різних "Спілок"

# data[].attributes.body
На початку 1930-х рр. для полегшення контролю були створені Спілки письменників, композиторів, художників, архітекторів. Було покладено край стилістичним, художнім пошукам, встановлена цензура, перервані контакти з діячами культури інших країн, зокрема, українськими емігрантами.

# data[].attributes.headline
Розстріляне відродження

# data[].attributes.subject
Розстріляне відродження

# data[].attributes.body
Для придушення вільнодумства сталінський режим розпочав масові репресії. Репресії проти діячів культури увійшли під назвою “розстріляне відродження”. У 1930 р. був організований суд над Спілкою визволення України, яка нібито була створена для відокремлення України від СРСР. Головні обвинувачення були висунені проти віце-президента ВУАН С. Єфремова.

# data[].attributes.headline
Самоліквідація автокефальної православної церкви

# data[].attributes.subject
Самоліквідація автокефальної православної церкви

# data[].attributes.body
Зростає тиск на православну церкву, діяльність якої не вписувалася в рамки офіційної ідеології. Внаслідок утисків у 1930 р. самоліквідувалася автокефальна православна церква. Близько 2 тис. її священників були піддані репресіям (зокрема, митрополити В. Липківський, М. Борецький, І. Павловський).

# data[].attributes.headline
Руйнування церковних споруд

# data[].attributes.subject
Руйнування церковних споруд

# data[].attributes.body
У 1930-ті рр. на «хвилі» антирелігійної кампанії у Києві були зруйновані Михайлівський Золотоверхий собор, Микільський військовий собор, Богоявленський собор Братського монастиря, Трисвятительську церкву і церкву Успіння Богородиці (Пирогоща), Свято-Миколаївський монастир у Харкові, Покровський собор у Запоріжжі, Успенський собор у Полтаві.

# data[].attributes.headline
Соціалістичний реалізм

# data[].attributes.subject
Соціалістичний реалізм

# data[].attributes.body
У 1932 р. з'явився термін "соціалістичний реалізм", який був проголошений єдиним правильним методом літератури і мистецтва, що збіднювало творчий процес. Прославляння міфічних досягнень, лакування дійсності, фальсифікація історії стали органічними якостями ідеологізованої літератури. Були зупинені авангардні пошуки й експерименти, які у всьому світі продовжували залишатися магістральною лінією розвитку мистецтва

# data[].attributes.headline
Обов'язкове викладання російською мовою

# data[].attributes.subject
Обов'язкове викладання російською мовою

# data[].attributes.body
У 1938 р. Раднарком УРСР запровадив обов’язкове викладання російської мови в усіх неросійських школах. Того ж року ЦК КП(б)У ухвалив постанову “Про реорганізацію національних шкіл на Україні”. Тепер вони розглядалися як осередки “буржуазно-націоналістичного впливу на дітей”.

# data[].attributes.body
У 1938-1953 рр. було репресовано 238 письменників. Зазнавав арешту М.Рильський, 10 років провів у таборах Остап Вишня, були розстріляні Г. Косинка, М. Зеров, М. Семенко. Покінчив життя самогубством М. Хвильовий, який намагався врятувати товаришів. Закрили театр “Березіль”, розстріляли Л. Курбаса, репресували 62 вчених-мовознавців. Наркомат освіти “очистили” від 2 тис. співробітників.

# data[].attributes.body
Отже, у 1930-ті рр. відбулася деморалізація, дегуманізація в мистецтві, духовному житті, заміна душевної правди політичною формулою, загальнолюдського морального почуття – класовим “чуттям”. Було примітивізовано, політизовано і схематизовано літературу та мистецтво. Сталінський режим формував індустріальну цивілізацію, підвищив роль промислового міста в культурній системі, надав їй військово-промислового спрямування.