# data[].attributes.headline
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.subject
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.body
Виноградний Назар

Я вважаю, що я Інтернет залежний. Я багато часу проводжу сидячи у соціальних мережах, вечорами я граю в комп'ютерні ігри з моїми друзями. Я вважаю, що така проблема зараз є у кожного 2-3 підлітка. Переглядаючи сторінки веб-сайтів, або роблячи Інтернет замовлення - будьте обережними, адже під виглядом звичайних користувачів / продавців , можуть бути справжні шахраї, тому слід не забувати про кібер безпеку, докладніше про це ви можете прочитати у блозі Мельник Ірини Петрівни.

# data[].attributes.headline
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.subject
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.body
Артем Гирич

Я вважаю,що маю Інтернет залежність.Хоча і невелику.Я полюбляю грати в ігри на ПК і сидіти в Інтернеті.В соцсетях читати новини і дивитись відео .Я не важаю проблемою свою любов до ігор ,адже це можливість відпочити і побути військовим або іншою людиною в тій чи іншій грі.Так я згоден, що ігри і Інтернет затягують забирають час,але це не завжди проблема .

# data[].attributes.body
Інтернет - це річ без якої людина в наш час не може жити . А колись люди так жили і були щасливі . І  стали хорошими людми . Я к в наш час нтернетом користуються всі  і дорослі и малі , і у кожного своя потреба в ньому. я можу сказати що люді моють залежність від інтернету хоч и трохи але всі . і напевно ми не зможемо це скацувати...........

# data[].attributes.headline
Мое ставлення до Інт

# data[].attributes.body
Мое ставлення до Інтернету(ПІЖУК БОГДАН).Я не вважаю себе Інтернет залежним. Хоч іноді я і проводжу деякий час в Інтернеті, але проводжу його з розумом та не засиджуюся за комп'ютером надто довго. Я думаю що ті люди, які категорично проти Інтернету неправі. Хоч він і негативно впливає на зоров'я та психіку та багато у чому він значно полегшує нам життя. Не треба довгий час проводити за книжками, щоб наприклад підготувати повдомлення. Інтернет дозволяє нам спілкуватися на відстані та відкриває перед нами безмежні властивості.

# data[].attributes.headline
Даолатзай Сабріна

# data[].attributes.subject
Даолатзай Сабріна

# data[].attributes.body
Моє ставлення до Інтернету.
Я вважаю, що Інтернет має позитивні так і негативні сторони.Розглянемо позитивні сторони Інтернету.По-перше з'явилися такі можливості як заробіток в мережі.По-друге через Інтернет можна знайти роботу, старих друзів ,поспілкуватися з людьми з твого міста , якщо ти наприклад поїхав звідти .В Інтернеті існує величезні бібліотеки різноманітної літератури .По-третє Інтернет дає багато чому навчитися. Саме Інтернет є воістину самим величезним збірником Інформації. Проте не все так добре як хотілось би .Вся справа в тому, що з'явилося дуже багато людей для яких Інтернет став справжньою заміною реального світу.У великих любителів Інтернету стало набагато менше потреби виходити на вулицю .Через це люди стають менш адаптованими в суспільстві .Зрештою ,може з'явитися інтернет залежність. Я не думаю, що можна називати Інтернет ворогом чи другом .Потрібно вчитися жити в новому світі, повному нових інформаційних можливостей, так, щоб залишатися в повній мірі людиною.

# data[].attributes.headline
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.subject
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.body
Сидяк Яна
Чи я є інтернет- залежною?Хмм, це доволі тяжке питання, але я все таки зможу на нього відповісти.Я вважаю, що в наш час інтернет-залежність це звичайна ситуація.Інтерет можна сказати, що вже захопив наш світ, і без нього ніяк.Наприклад, коли ми робимо домашнє завдання то вчителі частенько задають нам онлайн-роботу.Потім є багато соціальних мереж в яких сидять як дорослі так і підлітки .Іноді ми навіть не помічаємо як швидко летить час, поки ми засідаємо в цьому віртуальному світі.Особисто про себе я можу сказати, що  я не залежна від інтернету, для мене інтернет- це як велика книга, у якій можна знайти відповідь на питання.Отже , є тільки один висновок з цієї статті- треба знати міру.

# data[].attributes.headline
Табунченко М.

# data[].attributes.subject
Табунченко М.

# data[].attributes.body
Я вважаю, що у всім відомого Інтернету є свої плюси і мінуси, адже він не тільки шкодить здоров'ю, але і дає нам безкоштовне необмежене спілкування.
По-перше,довге "сидіння за Інтернетом" та і взагалі багато проводження часу біля комп'ютера впливає на нашу поставу, а саме викривлює хребет, та зір, тому потрібно зберігати режим зорових навантажень. Але в цей час Інтернет дає нам змогу спілкуватись з близькими, не виходячи з дому, та навіть бачити їх у онлайн перегляді!
Часто сидячи за комп'ютером, ми відриваємось від реальності і не помічаємо, що відбувається навколо. Дедалі частіше ми помічаємо, що Світова павутина затягує нас. Однак, біля Інтернету кожен може весело провести час, граючи в онлайн ігри.
Отже, на мою думку, Інтернет має свої переваги і недоліки, як і у решта. Він відкриває нам багато нових можливостей, але й забирає з собою старе, наприклад, друзів. Тому в таких випадках потрібно обирати правильне рішення.

# data[].attributes.headline
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.subject
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.body
Владислава Лисенко
Чи я є інтернет-залежною? Навіть важко однозначно відповісти на це досить складне питання. Багато власного часу я витрачаю на відвідання різних сайтів в інтернеті, щоб знайти потрібну інформацію для школи або зробити онлайн- завдання. Але соціальні мережі займають більшу частину мого дозвілля. Я частенько можу довго переписуватися, слухати музику і навіть не помічати як швидко минають години. Якщо гарненько подумати, то порівняно з минулим роком моя "залежність" трохи зменшилася, але до остаточного позбавлення інтернет- залежності ще багато чого потрібно зробити. З вище сказаного я можу зробити висновок, що багато людей витрачають свій час, проводячи в інтернеті, для роботи, школи і т. д. Але потрібно бути дуже обережним з цим доволі небезпечним захопленням, яке може призвести до проблем у навчанні та сім'її.

# data[].attributes.headline
Хлівна Катерина

# data[].attributes.subject
Хлівна Катерина

# data[].attributes.body
Важко однозначно заявити, як саме я ставлюся до Інтернету. Для початку, Інтернет – це глобальна всесвітня мережа, яка поєднує між собою людей з усієї планети. Насамперед, це величезна скарбниця інформації. Як усім відомо, в Інтернеті можна знайти будь-що, у розумних рамках, звичайно. Не потрібно переривати тонну енциклопедій, архівів, статтей, аби відшукати відповідь на своє запитання. Хтось може сказати, що нічого такого у тому, щоб провести годину-другу за науковими книжками, немає, але якщо питань більше, ніж одне? Тоді це займе півдня, аби дати відповідь на кожне. Важко не погодитись, що у цьому випадку використати Інтернет буде значно зручніше і швидше. А спілкування? Завдяки Інтернету люди можуть вільно спілкуватися з друзями, рідними на відстані тисячі кілометрів. І я ще не згадую про можливість переглядати фільми, безкоштовно завантажувати музику та літературу, дізнаватися найсвіжіші новини, придбати різні речі, робити оголошення та багато іншого. Проте є й зворотня сторона медалі. Якщо вже казати про вільний доступ до інформації, то не можна не зазначити про її шкідливість у деяких випадках. Нерідко вона буває сфальсифікованою, може мати пропагандистський підтекст та негативно впливати на людей, що не досягли певного віку. До того ж Інтернет перетворюється на додатковий простір для шахраїв та аферистів.

Отже, підсумуємо. Інтернет має велике значення для сучасної людини. Він значно полегшує життя, допомагає вирішувати побутові питання, стає «вікном у зовнішній світ». Але так само як і корисні якості, Інтернет має велику кількість небезпек. Проте на мою думку, відповідальність за свої дії несе лише сама людина. Не можна казати, що саме Інтернет винен у, скажімо, комп’ютерній залежності. Якщо хтось не здатен зосереджуватися лише на тому, що йому дійсно потрібно, то це тільки його провина.

Якщо хтось не може впоратися з пістолетом, важко звинувачувати у цьому саму зброю.

# data[].attributes.headline
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.subject
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.body
Марчук Катя
Багато людей користуються інтернетом.Інтернет має багато плюсів та мінусів.За його допомогою людина може спілкуватися з іншими людьми, які знаходять на великій відстані, або купувати й продавати все що заманеться з його допомогою. Це велике джерело корисної інформації як хорошої, так і поганої. На жаль, існує багато людей, які використовують інтернет для того, щоб зашкодити іншій людині. Через необачність людей, такі шахраї грабують та іноді обманюють людей, щоб заманити їх до пастки й завдають тілесних й моральних ушкоджень.Головне не викладати у різні соціальні мережі забагато інформації про себе. це може неабияк допомогти злочинцеві знайти потрібну йому інформацію.У сучасному світі майже кожен підліток не може обходитись без інтернету.Батьки повинні вчасно дати зрозуміти дитині яка користь та шкоду криє в собі інтернет.Я сподіваюсь, що люди будуть серйозніше ставитися до інтернету та не заплутаються в ньому, як у павутинні.

# data[].attributes.headline
Моє ставлення до Інтернету

# data[].attributes.subject
Моє ставлення до Інтернету

# data[].attributes.body
Лопушняк Віталіна
Майже у кожного в будинку є комп'ютер, а значить і інтернет, за яким люди проводять багато часу, псують свій зір, стають залежними. Зі зростанням популярності Інтернету стали проявлятися і негативні сторони його застосування. Зокрема, деякі настільки захоплюється віртуальним простором, що проводять за комп'ютером до 18 годин на добу.Але якби не Інтернет, то ми б не могли спілкуватися з рідними,друзями та іншими людьми з іншого міста,країни в данний момент. З інтернету ми можемо в будь-який момент подивитися, якісь новини,знайти необхідну інформацію тощо. Тому я роблю висновок що інтернет потрібен для користування в правильному напрямку наприклад як зараз для навчання,але не треба забувати, про час, і не сидіти більше 1-2 годинн

# data[].attributes.headline
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.subject
Моє ставлення до інтернету.

# data[].attributes.body
Волкова Анастасія.
Я вважаю, що у користуванні інтернетом є свої плюси та мінуси. Якщо ви вмієте швидко знаходити в інтернеті потрібну вам інформацію та ні на що не відволікатися, то ви - досвідчений користувач. Але багато людей, шукаючи щось необхідне, мандрують по сайтам, витрачаючи свій власний час. Зараз існує безліч соціальних спільнот, які допомагають людям спілкуватися. Багато людей просиджують годинами у спільнотах, замінюючи реальний світ на віртуальний. Також в інтернеті є купа різного непотрібного та небезпечного контенту. Але все ж таки, інтернет - це технічний прогресс, який допомагає людям спілкуватися та знаходити потрібну інформацію.

# data[].attributes.headline
Стаття  для  опрацювання

# data[].attributes.subject
Стаття  для  опрацювання

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Майже "Матриця": коли замість нас прийме рішення машина?

Чи підкорять роботи людство? Чи даєте ви свідомо згоду на втручання у ваше мислення і зміни у вашому мозку, коли заходите в інтернет надовго? Що відбувається з мозком, коли ви граєте? А коли граєте довго, більше чотирьох годин на добу? А коли постійно перебуваєте онлайн у соцмережі? А що відбуватиметься з малою дитиною (молодшим братиком чи майбутньою донечкою), якщо стільки ж, як і ви, він / вона буде перебуватиме перед екраном? Почнімо розбиратися з психологічними небезпеками інформаційно-комунікаційних технологій, щоби шукати відповідей на ці та багато інших питань.

Створено вже багато фільмів і книжок на тему війни людини з роботом, про небезпеки технології, яка вийшла з-під контролю. Мабуть, якісь із цих фільмів ви можете пригадати (наприклад, Artificial intelligent, "Я - робот"). Що саме в них подобається? Чому ця тема хвилює глядачів, адже фільми дивляться, диски продаються, створюються на цю тему нові комп'ютерні ігри? З'ясуймо, чи є реальна небезпека, що людство може завдати собі шкоди, розвиваючи робототехніку та інформаційно-комунікаційні й інші технології? В чому полягають головні ризики і як їм запобігти?

Але спочатку - про те, що можуть дати людині ці технології вже тепер і що може трапитися завтра, наприклад, років через 15-20, коли до школи підуть учитися ваші діти? Які технології вже створено, а які існують в окремих зразках, які завтра можуть стати поширеними?

Як не дивно, люди, яких тривалий час безпідставно називали словом "інвалід", своїми особливими потребами дали поштовх для пошуку способів подолати обмеження й виявилися головним рушієм створення найновітніших технологій. Познайомтеся з історією Стівена Гокінґа - про новітні можливості забезпечення людини з обмеженими можливостями завдяки розвитку технологій.

Про відомого британського фізика-космолога Стівена Гокінґа відомо, що замолоду він захворів на невиліковну хворобу (захворювання мотонейронів), через що поступово втрачав можливість рухатися й навіть говорити. Але не перестав бути мислителем, ученим, першовідкривачем. І відзначивши 70-річний ювілей, повністю знерухомлений, він продовжує працювати і мріє полетіти в космос. Як це можливо? Він спілкується синтетичним голосом. Equalizer - програма, що озвучує вибрані з меню на екрані слова. А робить це вчений за допомогою єдиного м'яза, яким іще здатен рухати - м'яза щоки.

Софт для синтезатора було написано компанією "Інтел", тепер він доступний для всіх безкоштовно на порталі GitHub.

Із найвідомішою книжкою Стівена Гокінґа "Коротка історія часу" про чорні діри й розуміння Всесвіту можна ознайомитися онлайн українською мовою.

Трейлер фільму "Всесвіт Стівена Гокінга"

Стівен Гокінґ, розуміючи, що й останній м'яз може відмовити, експериментував із приладами, які зчитують мозкові хвилі, щоби знайти спосіб розпізнавати їх і прямо передавати команди на комп'ютер. Це приклад досліджень, що формують нову галузь - нейрональну кібернетику, яка наближає перспективи телепатії (передачі думок на відстані) до реальності. Уявіть, що за допомогою таких технологій можна дати команду комп'ютеру, а він зв'яжеться з комп'ютером вашого товариша на іншій півкулі планети, щоби передати вашу думку. Наразі це ще фантастика, яка незабаром може стати реальністю.

Поступово і здорові люди звикають до того, що технології можуть завжди допомогти. Але що буде далі? Як такі технології можуть змінити саму людину?

Подумайте над такими прикладами й запитаннями

1. Знайти в реальному просторі будівлю і прокласти до неї маршрут? Не проблема, спитаймо в Google. Як думаєте, коли вміння самостійно орієнтуватися у просторі стане непотрібним?

2. Технології змінюють пам'ять: знайти потрібну інформацію в інтернеті швидше, ніж її запам'ятовувати. Ви помічали за собою, що не хочеться запам'ятовувати якусь навіть дуже корисну інформацію, адже завжди її можна знайти зовні? Дослідники кажуть, що загалом люди тепер мають знижені показники пам'яті порівняно з тими, хто жив до цифрової епохи. Перевірте себе. Скільки телефонних номерів ви знаєте напам'ять і можете згадати без телефону? Нині з десяти студентів лише четверо пам'ятають кілька телефонних номерів найближчих людей, а решта повністю покладаються на мобільний. Хоча знання телефону напам'ять може врятувати життя. Так сталося під Дебальцевим із одним українським солдатом, який потрапив у полон разом з іншими. Мобільні телефони в усіх забрали, та випадково на мить до рук потрапив чужий телефон. Лише один зміг швидко в чужому мобільнику набрати по пам'яті телефон батька і встиг сказати: "Тату, я живий, але в полоні". Це врятувало життя не тільки йому, але й багатьом його побратимам, бо волонтери по гарячих слідах уже через три дні організували обмін. А скільки телефонних номерів хочете пам'ятати ви? Спрогнозуйте, через скільки років пам'ять людини стане повністю зовнішньою?

3. Технології допомагають визначити, де купити потрібний предмет. Аналізують нашу діяльність і персонально контекстною рекламою підказують, що нам потрібно купити. Чи скоро технології почнуть не лише готувати інформацію для прийняття рішень, але й приймати за нас рішення, робити вибір?

Стівен Гокінґ вважає, що через сотню років штучний розум перевершить за людський і потрібно буде визначатися, чи машини переслідують ті ж цілі, що й люди.

Чи згодні ви з такою думкою? Чи можуть машини ставити цілі? Чи потрібно чекати сто років, щоб упевнитися в прогнозі? А можливо, вибух штучного інтелекту (стрімке збільшення потужності) відбувається вже тепер?

Відомий фантаст Айзек Азімов, який придумав поняття "робот", вирішив цю проблему введенням законів (обмежень у програмі штучного інтелекту). Перший такий закон - "не нашкодь людині" (повне формулювання: "Робот не може заподіяти шкоду людині або своєю бездіяльністю дозволити, щоб людині була заподіяна шкода"; вперше опубліковано 1941 року в оповіданні "Я, робот"). Чи достатньо, на вашу думку, таких програм, щоби запобігти проблемі, яку визначив Гокінґ?

Що, на вашу думку, може й має робити людство вже тепер, щоб унеможливити справдження тривожних прогнозів? Що може зробити для цього окрема людина? Яким може бути ваш особистий внесок? Розмірковуючи над цим завданням, подумаймо також, чи тільки на машини потрібно впливати, щоби запобігти фатальним змінам цивілізації?

# data[].attributes.attachment_link.title
Психологічний захист онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
Чи підкорять роботи людство? Чи даєте ви свідомо згоду на втручання у ваше мислення і зміни у вашому мозку, коли заходите в інтернет надовго? Що відбувається з мозком, коли ви граєте? А коли граєте довго, більше чотирьох годин на добу? А коли постійно перебуваєте онлайн у соцмережі?

# data[].attributes.body
1. Чи відчуваєте ви себе залежним від інтернету (згадуєте про попередні відвідини мережі і очікуєте з нетерпінням наступних)?

2. Чи відчуваєте ви потребу збільшити час перебування в мережі?

3. Чи мали місце у вас безуспішні спроби контролю, обмеження або відмови від користування інтернетом?

4. Чи відчуваєте ви емоційний дискомфорт при відмові або обмеження користування інтернетом?

5. Перебуваєте ви в мережі довше, ніж припускали?

6. Чи виникали з вами випадки, коли існував ризик виникнення проблем у навчанні, сім’ї, особистому житті, на роботі через інтернет?

7. Чи доводилося вам говорити неправду близьким, членам сім’ї, друзям або лікарям, щоб приховати час, проведений вами в мережі?

8. Чи використовується вами інтернет, як засіб відходу від проблем, депресії, поганого настрою, безпорадності, роздратованості, почуття провини?

# data[].attributes.headline
Симптоми  залежності  від Інтернету

# data[].attributes.subject
Симптоми  залежності  від Інтернету

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Симптоми залежності від Інтернету

# data[].attributes.headline
Інтернет-залежність

# data[].attributes.subject
Інтернет-залежність

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Новости 11 канал

# data[].attributes.attachment_link.title
Інтернет-залежність серед дітей та підлітків поширюється

# data[].attributes.headline
Працюємо  разом

# data[].attributes.subject
Працюємо  разом

# data[].attributes.body
Ознайомтеся з поданими матеріалами й висловте власні думки на цій платформі