# data[].attributes.attachment_link.title
Інтерактивні вікторини

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Центр Безпечного Інтернету

# data[].attributes.attachment_link.title
День безпечного Інтернету 2026: діти, штучний інтелект та відповідальне цифрове майбутнє!

# data[].attributes.attachment_link.title
інформ.матеріали

# data[].attributes.attachment_link.title
Шановні колеги! Колектив Арбузинського професійного аграрного ліцею щиро вітає вас із Різдвом Христовим! У ці світлі дні ми особливо гостро відчуваємо цінність рідного дому, тепла та єдності. Бажа

# data[].attributes.attachment_link.title
азартні ігри

# data[].attributes.attachment_link.title
ХЕРУВИМИ новела перша | Для шкіл

# data[].attributes.body
Геноци́д (від грец. γένος — рід, плем'я та лат. caedo — вбиваю) — цілеспрямовані дії з метою повного або часткового знищення національних, етнічних, расових груп населення чи народів (в першопочатковій версії Рафала Лемкіна також політичних та культурних груп).

Актом геноциду вважається:

вбивство членів цієї групи;

нанесення тяжких тілесних пошкоджень або таких, що призводять до психічного розладу, членам такої групи;

створення членам групи умов, які розраховані на повне чи часткове її знищення;

дії на унеможливлення народження дітей в середовищі групи;

насильницька передача дітей від цієї групи іншій групі.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Кривіцька

# data[].attributes.attachment_link.title
Міжнародний день пам’яті жертв геноциду, вшанування їх гідності і запобігання цьому злочину

# data[].attributes.headline
6 грудня – Вшанування 

# data[].attributes.body
6 грудня – Вшанування пам’яті студенток, розстріляних у Монреалі
У 1970-1980-хх роках багато жінок навчалися у технічних ВУЗах Монреалю та Канади. Система заохочень для жінок у коледжах та університетах викликала незадоволення у незначної частини чоловіків, які вважали такі заходи дискримінаційними. Саме до цієї категорії незадоволених належав 25-річний Марк Лепін, який звинувачував фемінізм та жінок у своїх життєвих негараздах та неможливості потрапити до Політехнічної школи Монреалю.

# data[].attributes.attachment_link.title
16 днів проти насильства

# data[].attributes.attachment_link.title
методичні матеріали

# data[].attributes.headline
У цифрову епоху молодь

# data[].attributes.body
У цифрову епоху молодь стає не лише активним учасником інформаційного простору, а й його найвразливішою частиною. Вербування через інтернет — це не вигадка, а реальна загроза, яка часто починається з невинного повідомлення в соціальних мережах. Саме тому інформаційна безпека — один із ключових чинників у протидії залученню молоді до небезпечних деструктивних угруповань чи антисоціальної діяльності.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Служба безпеки України

# data[].attributes.attachment_link.title
Загальноукраїнський онлайн-урок від СБУ та Нацполіції «Легкі гроші — смертельні наслідки»

# data[].attributes.headline
Волонтер у перекладі з

# data[].attributes.body
Волонтер у перекладі з англійської мови означає добровільний помічник. Це люди, які безоплатно працюють скрізь, де потрібна їхня допомога: у дитячих будинках, притулках, школах-інтернатах, будинках престарілих і на війні. Це не робота, а справжнє покликання.

# data[].attributes.attachment_link.title
День_волонтера

# data[].attributes.attachment_caption
Виховна година 

# data[].attributes.headline
Щороку 3 грудня разом 

# data[].attributes.body
Щороку 3 грудня разом із світовою спільнотою Україна відзначає день людей з інвалідністю. Разом з нами живуть люди, фізичні можливості яких обмежені. Це ті, хто з певних причин не може повноцінно забезпечувати себе, доглядати за собою. Інвалідність може бути вродженою і набутою в результаті травм, інфекцій, тощо.
Міжнародний день людей із інвалідністю не є святом, а покликаний привернути увагу до проблем цих людей, захисту їхніх прав, гідності і благополуччя, акцентує увагу суспільства на перевагах, які воно отримує від участі людей з інвалідністю у політичному, соціальному, економічному і культурному житті. Цей день є нагадуванням людству про його обов’язок виявляти турботу і милосердя до найбільш незахищеної частини суспільства – людей із інвалідністю.

# data[].attributes.attachment_link.title
Виховна година (1)

# data[].attributes.headline
Міжнародний день борот

# data[].attributes.body
Міжнародний день боротьби з рабством відзначається щорічно 2 грудня.
Ця дата була встановлена Генеральною Асамблеєю ООН і пов'язана з датою прийняття Конвенції про боротьбу з торгівлею людьми та з експлуатацією проституції третіми особами у 1949 році.
Мета цього дня — викорінення сучасних форм рабства, таких як торгівля людьми, сексуальна експлуатація, найгірші форми дитячої праці, примусові шлюби та насильницьке вербування дітей для участі у збройних конфліктах.

# data[].attributes.attachment_link.title
Міжнародний День боротьби з рабством

# data[].attributes.headline
Перейти на сайт і озна

# data[].attributes.body
Перейти на сайт і ознайомитись з матеріалом.
Переглянути відео і перевірити свої знання про СНІД. На кожну відповідь у тебе є 15 секунд
Заповніть гугл форму вказавши кількість балів яку ви отримали

# data[].attributes.attachment_link.title
Виховний простір - Всесвітній день боротьби зі СНІДом

# data[].attributes.attachment_link.description
Щороку 1 грудня в усьому світі відзначають День боротьби зі СНІДом відповідно до рішення Всесвітньої організації охорони здоров’я з 1988 року. Всесвітній день боротьби зі СНІДом покликаний звернути увагу суспільства на цю проблему.

# data[].attributes.attachment_caption
 “Війна за незалежність у контексті нової генерації гібридних воєн”

# data[].attributes.attachment_link.title
Інформаційно довідкові матеріали до лекції “Війна за незалежність у контексті нової генерації гібридних воєн”

# data[].attributes.headline
Толерантність — це&nbs

# data[].attributes.body
Толерантність — це , а не  чи поблажливість. Це активна позиція, що ґрунтується на повазі та прийнятті різноманіття культур, думок та способів життя, а не відмова від своїх переконань. Це здатність сприймати іншу людину як рівну, визнавати її право на відмінність і взаємодіяти з нею без насильства чи тиску.
Перегляньте прикріплене відео.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тернопільська обласна бібліотека для дітей

# data[].attributes.attachment_link.title
Відеопрезентація до Дня толерантності

# data[].attributes.attachment_link.title
ПРАВА ТА СВОБОДИ ЛЮДИНИ | УСЕ, ЩО ТРЕБА ЗНАТИ ДЛЯ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРАВ ПІДЛІТКІВ В УКРАЇНІ

# data[].attributes.headline
Булінг — це серйозна п

# data[].attributes.body
Булінг — це серйозна проблема, яка є викликом, оскільки вимагає комплексних дій від суспільства, освітніх закладів, батьків та правоохоронних органів, аби протидіяти його негативним наслідкам для психічного та фізичного здоров'я людини. Це агресивна та тривала поведінка, яка спричиняє страх та приниження, і для боротьби з нею потрібно як реагувати на окремі випадки, так і запобігати їм на системному рівні.
Ознайомтеся із презентацією.

# data[].attributes.attachment_link.title
Протидія булінгу (1)

# data[].attributes.headline
Щорічно з 25 л

# data[].attributes.body
Щорічно з 25 листопада до 10 грудня проводиться Всеукраїнська кампанія «16 днів проти насильства» з метою привернення уваги до проблем подолання насильства в сім’ях, жорстокого поводження з дітьми, протидії торгівлі людьми та захисту прав жінок.
25 листопада відзначається Міжнародний день боротьби з насильством щодо жінок. Ознайомтесь із презентацією. Перегляньте фільм "Часи метеликів": у листопаді 1960 року на північному узбережжі Домініканської Республіки було виявлено три жіночих тіла. Поліція встановила, що тіла належать сестрам Мірабель, яких усі називали Метеликами. Офіційною версією загибелі дівчат стала смерть внаслідок нещасного випадку. Але надто дивні обставини трагедії змусили владу і журналістів провести додаткове розслідування, під час якого з’ясувалися шокуючі факти з життя Метеликів…

# data[].attributes.attachment_link.title
25 листопада

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ukrainian Institute of National Remembrance

# data[].attributes.attachment_link.title
Геноцид проти українців 1932-33 рр. Помста за нашу свободу

# data[].attributes.attachment_link.title
інформаційні матеріали

# data[].attributes.attachment_link.title
Арбузинський професійний аграрний ліцей on Reels

# data[].attributes.attachment_link.title
Кожне покоління лишає слід. Освіта визначає який_КВ 2

# data[].attributes.attachment_link.title
Кожне покоління лишає слід. Освіта визначає який.mp4

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анна Слюсаренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Люди кольору свободи | Документальний фільм

# data[].attributes.attachment_link.title
Mental Health Awareness Presentation Peach Aesthetic Illustrated

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вікторія Васьковська

# data[].attributes.attachment_link.title
22 вересня – День партизанської слави в Україні: цікаві факти — LVIV.MEDIA

# data[].attributes.attachment_link.description
Читайте новини Львова та дізнавайтеся про останні події у місті та області на сайті LVIV.MEDIA. Будьте першими в курсі подій!

# data[].attributes.attachment_link.title
Росія вербує українських підлітків – як їх захистити?

# data[].attributes.attachment_link.title
A4 інформаційний бюлетень (300 DPI)_mon

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація (1)

# data[].attributes.attachment_link.title
інформаційна брошура 3686

# data[].attributes.attachment_caption
"Здай" ворога СБУ

# data[].attributes.attachment_link.title
брошура 3439

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Андрій Олександрович

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Андрій Олександрович

# data[].attributes.attachment_link.title
"НАЗАВЖДИ ПРИСУТНІЙ"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Арбузинський ПАЛ

# data[].attributes.attachment_link.title
День Збройних сил України. Жінки і війна

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Арбузинський ПАЛ

# data[].attributes.attachment_link.title
Майстер-клас з приготування ВЕЛИКОДНЬОГО КРАФІНА

# data[].attributes.attachment_link.title
День українського добровольця

# data[].attributes.attachment_link.description
14 березня в Україні відбувається вшанування добровольців – людей, які не були військовими за професією, але в критичний для держави момент без…

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Служба безпеки України

# data[].attributes.attachment_link.title
СБУ і Нацполіція проводять кампанію «Спали» ФСБшника» для протидії вербуванню молоді спецслужбами рф

# data[].attributes.headline
Інформаційні матеріали

# data[].attributes.body
Інформаційні матеріали до початку російсько-української війни та повномасштабного вторгнення РФ в Україну

# data[].attributes.attachment_link.title
Інформаційні матеріали 20.02-14.03

# data[].attributes.attachment_link.title
Топ-ключових меседжів про Крим 100_ що варто знати кожному

# data[].attributes.attachment_link.title
День спротиву окупації Автономної Республіки Крим та міста Севастополя Як правильно комунікувати та висвітлювати цей день

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
19 лютого 1992 року Верховна Рада України затвердила тризуб як Малий герб України, визначаючи його головним елементом великого Державного Герба України. Ним став золотий Тризуб на синьому щиті - національний символ українців часів визвольних змагань XX століття.

Тризуб має тисячолітню історію. У давні часи це був знак князівського роду Рюриковичів - правителів Русі.

Тризуб як державний символ України був обраний невипадково, із давніх часів тризуб використовувався як своєрідний оберіг. Археологи знаходили це зображення у багатьох пам'ятках культури, датованих ще першим століттям нашої ери. Існує понад тридцять теорій походження і значення тризуба (сокіл, якір, символ триєдності світу, тощо).

Наш герб, наша святиня, має давню та величну історію, він народжений із споконвічного народного прагнення до волі та незалежності. Національний символ, що уособлює тисячолітній зв'язок поколінь - минувшини, сьогодення та майбутнього.

Тризуб об'єднує українських патріотів, наших хлопців та дівчат ЗСУ, він зображений на шевронах наших захисників, які сьогодні захищають суверенітет і територіальну цілісність нашої держави.

ЦІКАВІ ФАКТИ

Є понад сорок версій, що пояснюють походження тризуба. Одна з найрозповсюдженіших говорить, що цей давній знак є містичним символом тривимірності світу.

Релiгiйна версія стверджує, що це стилізоване зображення голуба - символу Святого Духу. Також існує популярна версія, що нiбито тризуб - це сокiл, який пiкiрує на здобич.

Автори іншої версії вважають, що в тризубі зашифроване слово "воля". Ця версія, до речі, з'явилася вже після затвердження тризуба як герба УНР. Тоді дехто також почав "розшифровувати" у тризубі початкові літери імен: Володимир, Ольга, Ярослав

Наші предки використовували тризуб як своєрідний оберіг. Зображення тризуба археологи зустрічали в багатьох пам'ятках культури, датованих ще першим століттям нашої ери.

Тризуб - родовий знак Рюриковичів. З історичних джерел відомо, що посли князя Ігоря при укладенні договорів ставили печатки з тризубом. На монетах часів Володимира Святославовича з одного боку карбували його портрет, а з іншого - тризуб. За правління Ярослава Мудрого на монетах карбувалося зображення святого Георгія та тризуба на звороті.

Офіційне зображення державного герба УНР з'явилося 22 березня 1918 року - рівно через два місяці після проголошення її незалежності IV Універсалом Центральної Ради.

Особливим часом для відродження державної символіки стали події зими 2013-2014 року. На Майдані під час Революції Гідності тризуб малювали на щитах і шоломах.

У травні 2014 року на фасаді готелю "Парус" у Дніпрі фанати футбольного клубу "Дніпро" намалювали найбільший в Україні державний герб.

ОФОРМЛЕННЯ

✔ Розтяжка "ДЕНЬ ГЕРБА" ( завантажити)

✔ Напис-розтяжка "19 лютого - День Державного Герба України" ( завантажити)

✔ Напис-розтяжка "День Державного Герба України!" ( завантажити)

✔ Розтяжка "День Державного герба України" ( завантажити)

✔ До дня ДЕРЖАВНОГО ГЕРБА. Розтяжка, плакати, пояснення та побажання ( завантажити)

✔ Розтяжка на 12 аркушів А-4, один плакат на 4 аркуші А-4, чотири плакати на 2 аркуші А-4 ( завантажити)

✔ Цитати відомих постатей до Дня Державного Герба України ( завантажити)

ЦІКАВІ ЗАВДАННЯ

✔ СПИСУВАННЯ ВІРШІВ ПРО ГЕРБ УКРАЇНИ ( завнатажити)

✔ Цікаві та розвивальні завдання до свята ( завнатажити)

✔ Розфарбовки від журнала Смайлик ( завантажити)

✔ Розмальовка "Герб та прапор України" ( завантажити)

✔ Скопіюй малюнок ( завантажити)

✔Мінібук до Дня єднання та Дня державного герба України ( завантажити)

✔Герб України: патріотична аплікація ( завантажити)

ВИХОВНІ ЗАХОДИ

✔ Презентація "День Державного Герба України" ( завантажити)

✔ Презентація "19 лютого - ДЕНЬ ДЕРЖАВНОГО ГЕРБА УКРАЇНИ" ( завантажити)

✔ Презентація "ДЕНЬ ДЕРЖАВНОГО ГЕРБА УКРАЇНИ" ( завантажити)

✔ 19 лютого - День Державного Герба України ( завантажити)

✔ Презентація "Кросенс "Державний Герб України"" ( завантажити)

✔ Презентація "Вікторина до Дня Державного Герба України" (1-3 класи) ( завантажити)

✔ Інтелектуальна гра "Факт чи фейк про Державний Герб України" ( завантажити)

✔ Вікторина до Дня Державного Герба України ( завантажити)

✔ Вікторина "День державного герба"

ВІРШІ, ПІСНІ ПРО ГЕРБ
ГЕРБ
Наш герб - тризуб,

Це воля, слава й сила;

Наш герб - тризуб.

Недоля нас косила,

Та ми зросли, ми є,

Ми завжди будем,

Добро і пісню несемо

Ми людям.
Наталка Поклад ТРИЗУБ
Наш герб - тризуб. У ньому сила

Отця небесного і сина.

Уважно придивись до нього -

На Духа схожий він Святого,

Що голубом злетів з небес

І у людських серцях воскрес.

Тризуб, немов сім'я єдина,

Де тато, мама і дитина

Живуть у мирі і любові

На Україні вольній, новій.
Віра Паронова
***
Наш Герб-тризуб
Наш Герб-тризуб - це символ України

І незалежності впродовж віків!

Це символ волі, вільної людини

І передався він нам від дідів

І прадідів, що волю боронили

Й сміливо за свободу йшли у бій.

Вони Вітчизну, як і ми, любили

І мали в цьому світі голос свій,

Традиції і Прапор, Герб і слово

Гімн урочистий свій несли у світ!

І працювати вміли всі чудово,

І це у нашім серці з юних літ!
Надія Красоткіна
***
Наш герб
В Гербі є аж три зубці!

Їх малюють молодці.

Молодцям сестричка Алла

Малювати помагала.

Вийшло гарно й просто:

Три зубці - всі гострі!

Ну, а потім вийшло так:

Два, що менші, - по боках,

Третій, більший, - всередині

Змалювали на картині.

Об'єднали всіх їх знизу -

От і вийшов Герб наш:

Тризуб!
Ганна Чубач
✔ Пісня - Тризуб палає

✔ Муз. і сл. М. Мотков - "Державний герб України"

✔ Гімн Українському тризубу

Слова: Леся Степовичка Музика: Володимир Ярцев

Матеріали до Дня Державного Герба України від EDUC

✔ Гра "Так чи ні" з Лего: "Що ми знаєм про Тризуб?" ( завантажити)

✔ Цікаві факти про Тризуб: картки для списування з розмальовками ( завантажити)

✔ Кросворд "Тризуб" ( завантажити)

# data[].attributes.attachment_link.title
19 лютого - день Державного Герба України: матеріали до свята

# data[].attributes.attachment_link.description
19 лютого 1992 року Верховна Рада України затвердила тризуб як Малий герб України, визначаючи його головним елементом великого Державного Герба України.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Щорічно 27 січня міжнародна спільнота вшановує пам'ять жертв Голокосту.
27 січня 1945 року війська 1-го Українського фронту звільнили один із найбільших нацистських таборів смерті - Аушвіц-Біркенау.
Під час Другої світової війни 6 мільйонів євреїв стали жертвами нацистської політики, що передбачала знищення народів і груп, які нацисти вважали загрозою або неповноцінними. Близько 1,5 мільйона з них були з території сучасної України.

"Голокост, який призвів до знищення однієї третини євреїв і незліченної кількості представників інших національностей, завжди слугуватиме всім людям пересторогою про небезпеки, які приховують у собі ненависть, фанатизм, расизм та упередження..." -

таке формулювання містить резолюція Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 2005 року, якою запроваджено памʼятну дату.
Утім, останній рік війни Росії проти України виразно засвідчив, що пасивна памʼять про злочини геноциду не є запобіжником від їхнього повторення.
Необхідний мінімум - активне осмислення та діалог, щоб сприяти постійній свідомості у принаймні значної частини суспільства того, як діють механізми соціальної агресії.

А ще - уважність з боку міжнародних інституцій до системних порушень прав людини авторитарними режимами, щоб не бути засліпленими й заскоченими зненацька тим, що людиноненависницька ідеологія загорнулася в нову, неочевидну, обгортку.
І звісно - неможливо запобігати повторенню геноцидів у майбутньому без рішучого і справедливого засудження та покарання організаторів і виконавців подібних злочинів сьогодні. І без власне готовності діяти на випередження.
Міжнародний день памʼяті жертв Голокосту - нагода ще раз замислитися над цим.

За минулий рік ключові місця памʼяті про Голокост в Україні стали обʼєктами нападу з боку рашизму.
Бабин Яр. Символ Голокосту від куль у Східній Європі. 1 березня 2022 року, через вісім десятиліть після масових розстрілів, скоєних нацистами в цьому урочищі, а потім спалення ними тіл, щоб замести сліди своїх злочинів, - світ знову побачив обгорілі тіла загиблих у Бабиному Яру. Цього разу - внаслідок російської ракетної атаки.

Дробицький Яр у Харкові. Це - відоме місце масових розстрілів цивільного, насамперед єврейського, населення нацистами під час Другої світової війни. За різними оцінками, тут поховано від 14 до 20 тисяч жертв нацизму. У 2002 році на місці трагедії відкрили меморіал. А у 2022-му в центральний монумент меморіалу - менору влучили російські снаряди.
Люди, які пережили Голокост чи нацистські табори смерті, після повномасштабного нападу Росії на Україну стали жертвами рашизму.

Ванда Об'єдкова була однією з тих людей, які вижили в окупованому гітлерівцями Маріуполі. Її мати була єврейкою. Ванда Семенівна вижила тільки тому, що переховувалася від нацистів у міських підвалах. У цих же міських маріупольських підвалах обірвалося через 80 років її життя, 4 квітня 2022 року, коли вулиці й будинки міста перетворювали в пустку російська артилерія й авіація.

Борис Романченко був в'язнем одного з найбільших концтаборів нацистської Німеччини - Бухенвальду. Крім того, його утримували в таборах Пенемюнде, Дора та Берген-Бельзен. Він опікувався збереженням пам'яті про нацистські злочини, був віцепрезидентом Міжнародного комітету Бухенвальд-Дора. Свої знання про жахітття Другої світової війни Борис Тимофійович передавав майбутнім поколінням. Його життя обірвалося не в нацистській в'язниці чи за колючим дротом, а у власній харківській квартирі, в яку 18 березня 2022 року влучили смертоносною зброєю росіяни. Борису Романченку було 96 років.

Ми бачимо, що навіть маючи таке потужне застереження, як памʼять про Голокост, не всі народи зробили висновки з цієї жахливої сторінки в історії людства. Значить, нам потрібно потроїти зусилля, віднайти нові підходи для збереження цієї памʼяті живою, для поширення правди про геноциди, щоб уникнути їх нового й нового повторення.

# data[].attributes.attachment_link.title
День вшанування пам'яті жертв Голокосту

# data[].attributes.attachment_link.description
Щорічно 27 січня міжнародна спільнота вшановує пам'ять жертв Голокосту. &n...

# data[].attributes.attachment_link.title
День Соборності 2025

# data[].attributes.attachment_link.title
Сьогодні ми згадуємо про подвиг наших кіборгів: 242 дні оборони Донецького аеропорту

# data[].attributes.attachment_link.title
Арбузинський професійний аграрний ліцей.mp4

# data[].attributes.headline
Міжнародний де

# data[].attributes.body
Міжнародний день пам’яті про нацистський геноцид ромів — пам'ятна дата, встановлена Прокламацією Міжнародної ради пам'яті геноциду ромів, яка була ухвалена 23 листопада 1996 р. лідерами ромських організацій 10 країн Європи та Сполучених Штатів Америки на конференції «Геноцид — Пам'ять — Надія», що відбулася в Освенцимі 21 — 23 листопада 1996 р.[1] Відзначається щорічно — 2 серпня.У ніч з 2 на 3 серпня 1944 року у нацистському таборі смерті Аушвіц-Біркенау у газових камерах було знищено 2897 циган. Загалом у цьому таборі з 23 тис. циган, депортованих з 14 країн, загинуло понад 20 тис. Вважається, що під час геноциду від репресій загинуло від 600 тис. до 1 млн 500 тис. ромів. В процентному відношенні ромська етнічна група найбільше потерпіла від вбивств нацистів. Понад 90 відсотків ромського населення Австрії, Німеччини та Естонії було знищено фашистськими режимами. Під час Другої Світової війни в каральних акціях окупаційного режиму в Україні було знищено порядком 19 — 20 тис. осіб національності рома, проте немає даних про загиблих на примусових роботах, у таборах-гетто, під час рейдів УПА та радянських партизан тощо.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 8 жовтня 2004 р. № 2085-IV «Про відзначення Міжнародного дня геноциду ромів» Міжнародний день пам’яті про нацистський геноцид ромів в Україні відзначається на державному рівні.

# data[].attributes.attachment_link.title
Дизайн без назви

# data[].attributes.headline
Перевірені спо

# data[].attributes.body
Перевірені способи економії електроенергії:

Якщо Ви не знаходитесь у приміщенні, потрібно обов’язково вимикати світло.

Встановити датчики руху. Це дасть змогу не споживати енергоресурси тоді, коли вони не потрібні. Наприклад, їх рекомендовано встановлювати у під’їздах будинків, в коридорах двох- та більше кімнатних квартир, у місцях, де є рух. Тоді як у приватних будинках датчики можна встановити на подвір’ї, біля воріт чи дверей.

Використовувати світлодіодні (LED) лампочки. Вони є енергозберігаючими, а також виділяють ніяких шкідливих речовин;

Проблема багатьох: комп’ютер в режимі очікування. В такому стані його можна залишати, якщо Ви відлучаєтесь від робочого місця на декілька хвилин, а не на цілий день/ніч.

Не залишайте прилади, що працюють від акумулятора живлення (мобільні телефони, ноутбуки і т.д.), довше часу, потрібного для їхньої повної зарядки.

Обов’язково вимикати усі прилади. Рекомендовано навіть виймати штекер із розетки чи відключати блок живлення. Крім економії, це дозволить попередити пристрої від пошкоджень під час перепадів електроенергії. Можна використовувати пристрої безперебійного живлення (UPS) чи автоматичні вимикачі.

Сучасна техніка для приготування їжі, такі як мультиварки, скороварки, дозволяють одночасно виконувати декілька процесів, що дозволяють економити як газ, так і електроенергію;

Для приготування їжі рекомендуємо придбати НВЧ- чи МХ-печі, а також користуватися індукційними плитами. Вони мають більшу швидкодію, до того ж сприяють енергозбереженню.

Використовувати у побуті прилади із позначками «А» або «А+». Для прикладу, холодильник із таким маркуванням допоможе заощадити до 30-50% електроенергії в порівнянні із холодильником із маркуванням «В»;

Морозильні камери та холодильник потрібно регулярно очищати від льоду та розморожувати. А також стежити за дверцятами – вони мають бути щільно зачиненими.

Забезпечити оптимальну відстань між побутовими пристроями, так як вони мають здатність накопичувати газ та електроенергію. Візьміть до уваги, що холодильник не повинен близько стояти біля плити, колонки, бойлера для нагрівання води, нагрівача чи батареї. А також на нього не мають попадати прямі сонячні промені.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Безпека дітей в Інтернеті

# data[].attributes.attachment_link.title
Безпека дітей в Інтернеті

# data[].attributes.attachment_link.description
Безпека дітей в Інтернеті - це багатогранна програма, яка включає веселу й безкоштовну онлайн-гру під назвою Interland і освітній посібник, щоб допомогти дітям навчитися досліджувати онлайн-світ безпечно й відповідально.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ключові повідомлення Історична довідка Коли нацизм капітулював Як Москва перетворила перемогу на культ 9 травня - День Європи
Тематичні матеріали Українського інституту національної пам'ят і

Минулого року Верховна Рада України Законом "Про День пам'яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні 1939-1945 років" встановила 8 травня як День пам'яті та перемоги - єдину дату, коли Україна відзначає перемогу над нацизмом та вшановує памʼять загиблих у Другій світовій війні.

Поступовий офіційний перехід до європейської традиції памʼятання розпочався після Революції Гідності. Ця традиція полягає не тільки в зміні дати, а й у зміні фокусу - з культу зброї та перемоги на внесок різних спільнот у подолання нацизму, на окрему людину, її страждання і втрати у війні. День пам'яті та перемоги - це нагадування, що Друга світова розпочалася внаслідок домовленостей двох тоталітарних режимів: націонал-соціалістичного (нацистського) у Німеччині й комуністичного в СРСР, а також мовчазного небажання найпотужніших держав світу чинити спротив агресорам. У 1939-1945 роках обидва тоталітарні режими вчинили на українській землі численні злочини проти людяності, воєнні злочини та злочини геноциду, внаслідок чого український, єврейський, кримськотатарський та інші народи, що жили в межах території сучасної України, зазнали величезних втрат.

Символом памʼяті про Другу світову війну з 2014 року в Україні, як і в Європі, є мак памʼяті. Заохочуємо використовувати його під час публічних заходів і в тематичних матеріалах (як самостійно виготовити мак, дивіться у відеоінструкції та схемі).

Щодо 9 травня, то з метою зміцнення єдності народів Європи, забезпечення миру і стабільності на Європейському континенті Указом Президента України від 8 травня 2023 року № 266 в Україні встановлено День Європи.
Ключові повідомлення
Цього року Україна вперше відзначає 8 травня як День пам'яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні 1939-1945 років.

Ми приєдналися до європейської традиції відзначення цієї дати. Для Європи 8 травня - точка відліку закінчення війни, перемога над страшним злом нацизму, нагадування про катастрофу війни, а не про тріумф одних народів над іншими, переможців над переможеними. Пам'ять про війну має вести не до культу перемоги, а розвивати вміння цінувати мир, категорично і безкомпромісно захищати його всіма розумними засобами, а також виховувати сміливість та принциповість у боротьбі з агресією й несправедливістю.

8 травня, в День пам'яті та перемоги, Україна вшановуватиме кожного, хто боровся з нацизмом. Не менше заслуговують на увагу та пам'ять мирні цивільні люди, які загинули або постраждали від бойових дій та окупації їхніх міст і сіл, діти війни, примусові робітники. Адже війна - це не лише танки, гармати й масштабні бої. Це - долі, мільйони маленьких і великих людських бід, які тривали роками.

Друга світова охопила значну частину планети. Участь у ній взяла 61 держава. Воєнні дії велися на території близько 40 країн - у Європі, північній Африці, Азії, Тихоокеанському регіоні. За різними оцінками, в тій війні загинуло від 50 до 85 мільйонів людей.

Українці на боці антигітлерівської коаліції зробили значний внесок у перемогу над нацизмом та союзниками гітлерівської Німеччини. Мільйони українців чинили спротив зі зброєю в руках у різних регулярних арміях світу, сотні тисяч боролися в підпільних і повстанських структурах. Майже всі українські підприємства були переорієнтовані на потреби оборони. Водночас українська земля була одним із основних театрів воєнних дій, місцем масштабних битв і найзапеклішого спротиву.

Обидва тоталітарні режими під час окупації території України здійснювали численні злочини проти цивільного населення - Голокост, масові вбивства та депортації народів. Втрати українців у Другій світовій - близько 8 мільйонів осіб (із них п'ять мільйонів - цивільних та три мільйони військових).

На початку війни український народ, не маючи незалежної держави, був розділений між кількома країнами. Нацисти і комуністи, що однаково не рахувалися з ціною людського життя, у власних цілях та геополітичних іграх використовували невирішене "українське питання" та прагнення українців до незалежності й суверенітету. Наші землі вони розглядали виключно як ресурс.

Друга світова стала можливою через змову антигуманних режимів - нацистського і комуністичного, а також через лицемірну "політику умиротворення" щодо Гітлера провідних країн світу. Тому важливо пам'ятати, що слабкість, страх і нерішучість міжнародної спільноти заохочували агресорів до все більшого розмаху злочинів. Сьогодні світове співтовариство має змогу спертися на той гіркий досвід та історичні уроки для прийняття адекватних безпекових рішень, зокрема щодо російської агресії проти України.

Нині спадкоємицею сталінського режиму є Російська Федерація, яка привласнює перемогу над нацизмом, маніпулює власними громадянами і намагається залякати світ.

Жодна країна не може претендувати на виняткову роль у перемозі над нацизмом. Перемога - результат титанічних зусиль десятків держав і сотень народів. Так само неприпустимими є спроби прикриватися моральним авторитетом переможця в Другій світовій для реваншизму. Кульмінацією цієї агресивної політики Російської Федерації став напад на Україну в 2014 році та злочинне повномасштабне вторгнення 24 лютого 2022 року.

Друга світова війна тривала шість років. Перемога над нацизмом була здобута внаслідок неймовірної концентрації всіх сил, взаємодопомоги, консолідації і мобілізації суспільства, солідарності народів та повного перелаштування економічного, політичного і соціального життя в інтересах боротьби зі злом. Ця історія добре ілюструє, в який спосіб спільноти досягають важливих перемог.

Українці зі зброєю в руках захищають Європу і дають шанс на побудову більш тривкого миру і створення нової, справедливішої, світової системи безпеки. Умовою для цього є перемога над Росією, відновлення територіальної цілісності України та унеможливлення майбутньої агресії російського імперіалізму проти будь-кого на планеті. Сьогодні в умовах агресії єдиний шлях відновлення - перемогти загарбника.
Історична довідка
Друга світова війна (1 вересня 1939-2 вересня 1945) - найкривавіший глобальний конфлікт. У ньому загинуло від 50 до 85 мільйонів людей. 21 місяць цієї війни СРСР і Третій Райх виступали як союзники, а 22 червня 1941 року вступили у військову конфронтацію після порушення нацистами договору про ненапад на радянський союз.

Для України війна почалася 1 вересня 1939 року з нападу нацистської Німеччини на Польщу. Того дня німецька військова авіація бомбардувала Львів та інші міста. Від 17 вересня учасником Другої світової на боці Німеччини став Радянський Союз. Внаслідок переділу Центральної і Східної Європи між нацистами і комуністами до складу Радянського Союзу в 1939 році були включені території Західної України та Західної Білорусії, а в 1940-у - країни Балтії, Бессарабія та Північна Буковина.

Друга світова війна для України не обмежувалася бойовими діями та окупацією її сучасної території. Українці брали участь у бойових діях на всіх воєнних театрах. Для нашого народу Друга світова війна не лише історія перемоги над нацизмом, але також - національна трагедія. Українці, позбавлені власної державності, у ній змушені були воювати за чужі імперські інтереси та, інколи, вбивати інших українців.

Разом із тим слід наголосити на внеску саме українців у розгром нацизму і згадати як про військовослужбовців Радянської армії (понад шість мільйонів), вояків УПА (понад 100 тисяч), так і про тих українців і вихідців з України, що перебували у військових з'єднаннях інших держав: Польщі (120 тисяч у 1939 році), США (до 80 тисяч у 1945), Канади (до 45 тисяч у 1945), Франції (до п'яти тисяч у 1940 році). З різних причин українці воювали і по інший бік: у військах Німеччини (від 600 осіб у 1939 році до 250 тисяч у 1941-1945), Румунії (24 тисячі), Угорщини (до 20 тисяч), Словаччини (до двох тисяч), Хорватії (півтори тисячі).

Прямі людські втрати України у Другій світовій становлять понад 8 мільйонів осіб, економічні - 285 мільйонів тогочасних рублів. Війна розкрила для українців руйнівну "силу" обох тоталітарних режимів. Усім відомі злочини нацистів на окупованих територіях України (Голокост, розстріли мирного населення, спалення сіл, депортації). Однак довго замовчувалися численні злочини комуністичного режиму - розстріли політичних в'язнів у Західній Україні в червні-липні 1941 року, підрив центру Києва і греблі ДніпроГЕСу в 1941 році, знищення в Одесі поранених червоноармійців, скинутих в море разом із санітарними машинами тощо. Із Україною пов'язане і завершення війни. 2 вересня 1945 року генерал Кузьма Дерев'янко, який народився на Уманщині, від імені СРСР приймав беззастережну капітуляцію Японії.
Коли нацизм капітулював
Акт про безумовну капітуляцію нацистської Німеччини підписали в Реймсі о 2 годині 41 хвилині 7 травня 1945 року за участю представника від Радянського Союзу генерала Івана Суслопарова. Проте Сталін відмовився визнати акт. Він захотів підписання нового у Берліні, здобутому Червоною армією. Тож поставив ще одну вимогу союзникам - жодних офіційних оголошень про перемогу до вступу в силу іншої капітуляції.

Прем'єр Великобританії Вінстон Черчилль і президент Сполучених Штатів Гаррі Трумен відмовили. Черчилль послався на парламент, який вимагатиме від нього інформації, а Трумен - на те, що прохання Сталіна надійшло пізно та скасувати оголошення неможливо.

На це Сталін заявив, що підписаний у Реймсі договір не можна скасувати й не можна визнати, адже капітуляція має бути прийнята не на території переможців, а там, звідки прийшла агресія, - в Берліні. Союзники погодилися.

Другий Акт про капітуляцію Німеччини підписали у берлінському передмісті Карлсхорст - 8 травня, о 22:43, за центральноєвропейським часом, а за московським це - 9 травня, 00:43. Його текст майже дослівно повторював попередній. Наприклад, підтвердив час припинення вогню - 8 травня, о 23:01, за центральноєвропейським часом.
Як Москва перетворила перемогу на культ
Свято Дня Перемоги в Радянському Союзі було встановлено тоді ж, 8 травня 1945 року (ще до підписання другого Акта). Указом Президії Верховної Ради СРСР 9 травня оголошено днем всенародного торжества та вихідним. У 1945-му в цей день ніяких особливих урочистей не відбулося. Парад Перемоги за наказом Сталіна провели у Москві лише 24 червня. Жодних святкових парадів чи ходи ветеранів на Красній площі не було й у наступні роки. У 1947-му статус цього дня взагалі змінили. Згідно з указом Президії Верховної Ради СРСР від 23 грудня 1947 року, День Перемоги став робочим, але залишився державним святом. Поміж іншим, у тому ж 1947-му радянська влада ухвалила рішення про скасування будь-яких виплат і пільг для ветеранів, удостоєних державних нагород.

Від 1948 до 1965 року 9 травня не було вихідним в СРСР, проте певні святкування відбувались. У містах-героях і столицях союзних республік давали артилерійський салют, на перших шпальтах газет публікували офіційні вітання з Днем Перемоги. Тож увага до цієї дати та певні комеморативні заходи зберігалися. Однак, інші радянські свята, наприклад, 1 травня - День міжнародної солідарності трудящих та 7 листопада - річницю Жовтневої революції в той час відзначали зі значно більшим розмахом.

Вихідним День Перемоги знову став у 1965 році. Тоді ж провели і ювілейний Парад Перемоги до 20-ї річниці. Це був другий парад після закінчення війни. Третій відбувся в 1985-му, а четвертий - у 1990 році. Щорічним дійством Парад Перемоги став уже в Російській Федерації з 1995-го.

Після 1960-х 9 травня стало головним святом в СРСР, а міф про Перемогу заступив міфологію про Велику жовтневу революцію. Компартія та особисто генсек Леонід Брєжнєв почали активно експлуатувати тематику "Великої Перемоги" як складника підвищення в суспільстві авторитету правлячої верхівки.

Пам'ять про Другу світову війну поступово перетворилася на потужний квазірелігійний культ. У сучасній Росії міфи про Другу світову війну, а точніше "Велику вітчизняну", продовжують залишатися осердям ідентичності, а комеморативні практики, часто просякнуті профанацією та гротеском, отримали назву "побєдобєсіє".

Однак російська пропаганда активно культивує міфи про Другу світову війну не лише всередині власної країни та серед держав, які колись були частиною СРСР, а й маніпулює ними в Європі та світі. Держава-агресор використовує перемогу в Другій світовій війні і свою нібито "виключну роль" в ній як індульгенцією на вчинення масових злочинів в Україні - проти військовополонених і цивільних.
9 травня - День Європи
Після завершення Другої світової війни європейські країни почали продумувати принципи політичної співпраці та економічної кооперації. Зрештою 9 травня 1950 року французький міністр закордонних справ Роберт Шуман виступив з ініціативою налагодити в Європі спільну координацію та контроль за важкою промисловістю. Він запропонував розробити принципи спільної політики для досягнення солідарності в цій окремій галузі. Шляхом до реалізації плану Шумана мала стати Європейська спільнота вугілля та сталі. За задумом Шумана, Франція, Німеччина та інші європейські країни мали передати управління виробництвом вугілля та сталі єдиному органу. Унаслідок такого об'єднання ключові галузі військової промисловості також мали перейти під спільний контроль, що унеможливило б підготовку окремої країни до нової війни.

У результаті 18 квітня 1951 року в Парижі був підписаний договір про створення Європейської спільноти вугілля та сталі. Спершу його ратифікували шість країн: Франція, Німеччина, Італія та країни Бенілюксу - Бельгія, Нідерланди й Люксембург. Організація була відкрита для інших європейських держав. Нині вважається, що Декларація Шумана офіційно започаткувала процес європейської інтеграції. Саме тому в ЄС 9 травня відзначається День Європи.

В Україні цей день від минулого року відзначається на офіційному рівні.
Тематичні матеріали Українського інституту національної пам'яті:
За посиланням http://ww2.uinp.gov.ua/ діє сайт Українського інституту національної пам'яті, присвячений Другій світовій війні. Він містить інформацію про ключові події, постаті, карти, інфографіку, фотогалерею, відеоролики й електронні видання про війну, підбірку фільмів "20 000 хвилин, які змінять ваше уявлення про Другу світову війну" та інші проєкти.
Над матеріалами працювали співробітники Інституту: Антон Дробович, Олена Охрімчук, Ганна Байкєніч, Вікторія Мізерна.

# data[].attributes.attachment_link.title
Інформаційні матеріали до Дня пам'яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війни (8 травня)

# data[].attributes.attachment_link.description
Вступ Ключові повідомлення Історична довідка Коли нацизм капітулював Як Москва перетворила перемогу на культ 9 травня - Ден...

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Український світ

# data[].attributes.attachment_link.title
26 квітня – День пам’яті Чорнобильської трагедії

# data[].attributes.attachment_link.title
Виховний простір - Мінна безпека

# data[].attributes.attachment_link.description
Поняття "окуповані" та "звільнені території" стали актуальними для нас з 2014 року. З часу, коли розпочалась Українсько-російська війна. Будь-які надзвичайні ситуації, особливо військового характеру призводять до того, що рівень безпеки людей стає значно нижчим. А небезпек, які нас очікують -

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
26 лютого - День спротиву окупації Автономної Республіки Крим та міста Севастополя

Ця пам'ятна дата встановлена 2020 року Указом Президента України № 58 на вшанування мужності й героїзму громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території - в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, відзначення річниці проведення 26 лютого 2014 року в місті Сімферополі мітингу на підтримку територіальної цілісності України за участю кримських татар, українців та представників інших національностей.

20 лютого 2014-го розпочалася активна збройна агресія Росії проти України з переміщенням російських військових підрозділів у Криму та в районі Керченської протоки. Ця дата зафіксована на відомчій медалі Міністерства оборони Росії "За повернення Криму". А в заяві Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року та в Законі України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації" 20 лютого 2014 року визначено днем початку російської агресії.

У лютому - березні конфлікт розвивався в Криму. Туди зайшли російські військові без розпізнавальних знаків; із місцевих жителів створювали та озброювали іррегулярні формування найманців, їх використовували разом із підрозділами збройних сил РФ, дислокованими в Криму. На півострові встановили режим воєнної окупації.

Війна Росії проти України почалася з Криму. Тимчасова окупація Автономної Республіки Крим та міста Севастополя російськими регулярними з'єднаннями й підрозділами, підпорядкованими міністерству оборони РФ, підрозділами та спеціальними формуваннями, підпорядкованими іншим силовим відомствам РФ, їхніми радниками, інструкторами та іррегулярними незаконними збройними формуваннями, озброєними терористичними бандами та групами найманців, створеними, підпорядкованими та фінансованими Росією, та спроба його анексії, що триває вже 9 років, є актом кричущого порушення норм і принципів міжнародного права, суверенітету й територіальної цілісності України.

24 лютого 2014 року кораблі військово-морського флоту РФ, які охороняли морську акваторію в районі проведення Сочинської олімпіади, прийняли на борт у Новоросійську "зелених чоловічків" (російських військовослужбовців без розпізнавальних знаків ЗС РФ) разом із бойовою технікою та вийшли курсом на Севастополь.

26 лютого на заклик Меджлісу кримськотатарського народу до Верховної Ради Криму вийшли тисячі кримських татар, українців та представників інших національностей чинити спротив російській окупації та заявили світу про цілісність України. Мітинг зібрав від 5 до 10 тисяч учасників. Наступного дня, о 5-й ранку до парламенту та уряду АРК увійшли регулярні військові формування РФ і захопили будівлі.

28 лютого Верховна Рада Криму під "наглядом" військовослужбовців ЗС РФ проголосувала за проведення референдуму про статус Криму. Того ж дня підрозділи ЗС РФ розпочали блокування українських військових частин та об'єктів на півострові, захопили аеропорти Бельбек і Сімферополь, сухопутні в'їзди до Криму з боку Херсонщини.

16 березня 2014 року відбувся псевдореферендум про статус Криму. Цей захід, зрежисований Росією, бойкотували кримські татари та інші проукраїнськи налаштовані жителі півострова. 25 березня захоплено останню військову частину, що тримала український прапор у Криму - морський тральник "Черкаси" ВМС України. Відтоді Автономна Республіка Крим і місто Севастополь окуповані збройними силами Росії.

# data[].attributes.attachment_link.title
День спротиву окупації Автономної Республіки Крим та міста Севастополя

# data[].attributes.attachment_link.description
26 лютого - День спротиву окупації Автономної Республіки Крим та міста Севастополя &...

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Кривіцька

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Національний музей Революції Гідності

# data[].attributes.attachment_link.title
Інформаційно_методичні_ День_ГНС_2024. (1).pdf

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Український світ

# data[].attributes.attachment_link.title
День вшанування учасників бойових дій на території інших держав. День  воїнів - інтернаціоналістів.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
29 січня в Україні відзначають річницю бою під Крутами, який для Українського народу став символом героїзму та самопожертви молодого покоління в боротьбі за незалежність, прикладом для сучасних захисників України, як успішно боротися проти численного ворога.
Тоді, 105 років тому, українські вояки й добровольці зупинили на кілька днів наступ більшовиків на Київ. У той час в Бересті тривали переговори між Українською Народною Республікою та країнами Четверного союзу щодо мирного договору. 9 лютого 1918 року його підписали. Цей документ визнав незалежність Української Народної Республіки і став підставою для надання військової допомоги Україні у відбитті російської агресії.

Ключові тези
Бій під Крутами був оборонною операцією, яка зупинила на кілька днів наступ переважних сил ворога. Ця битва символізує патріотизм, стійкість і самопожертву української молоді в боротьбі за державність.
Міжнародне визнання української незалежності - це те, чим завдячуємо героям Крут. Затримавши російського ворога на чотири дні біля залізничної станції Крути, київські юнаки дали змогу владі УНР розгромити повстання російської п'ятої колони під назвою "повстання на заводі Арсенал" у Києві, а головне - укласти Брестський мирний договір із країнами Четверного союзу й досягнути визнання УНР суб'єктом міжнародних відносин.

Проголошення 22 січня 1918 року незалежності Української Народної Республіки й перше у ХХ столітті її офіційне визнання утвердило на політичній карті світу нашу державу. Хоч вона проіснувала три роки, але був час безперервної боротьби за її збереження. І тоді - понад 100 років тому, й тепер - ворог той самий. Нинішні захисники України завершують справу крутянців.

Бій під Крутами - бій за майбутнє України. Завдяки підтримці німецьких та австро-угорських військ відповідно до Брестського договору 1 березня 1918 року українці звільнили від більшовиків Київ, а у квітні - майже всю Україну. В першій у XX столітті війні з російським агресором - радянською Росією - перемогла Українська Народна Республіка.

У Крутах вирішувалася доля молодої української держави. Кілька сотень відважних юнаків та чоловіків зробили свій вибір - виступили проти російської військової агресії, стали на захист України. Вони були різного походження: діти селян, робітників, священників; військові, студенти, гімназисти. Хтось мав бойовий вишкіл, а хтось уперше взяв до рук зброю. Але всі вони розуміли головне - Україна потребує їхнього чину.

Крути - символ боротьби за незалежність України у ХХ і ХХІ століттях. Подвиг крутянців, як і всіх Героїв визвольних змагань, став прикладом для захисників України в сучасній російсько-українській війні. Прикметно, що сміливість і жертовність крутянців порівнюють зі сміливістю та витривалістю оборонців Донецького аеропорту в теперішній російсько-українській війні. Тому Героїв Крут у публіцистиці часто називають "першими кіборгами".

На початку березня 2022 року неподалік місця подвигу Героїв Крут знову відбулися бої захисників України з російськими окупантами, які наступали на Київ. Через 104 роки під Крутами наші війська зупинили наступ ворога, завдали йому болючих втрат, захистили місто Ніжин на Чернігівщині.

Після оборони Бахмача й бою під Крутами російські окупанти почали боятися українських оборонців. Так само під час повномасштабного вторгнення у 2022 році після оборони Києва, Чернігова, Сум, Харкова й Маріуполя російський агресор став боятися захисників України.

Крути - місце катувань і розстрілу 27 полонених студентської чоти, які, заблукали в темряві й повернулися до станції Крути, що на той час уже була зайнята більшовиками. За понад сто років у росіян не змінилися способи ведення війни. В сучасному збройному протистоянні армія РФ так само несе на окуповані території мародерство, масові вбивства, катування, ґвалтування, викрадення представників місцевого самоврядування, священників, журналістів, активістів. Рашизм - це геноцид.

Багато молодих патріотів - активних учасників відзначення дня пам'яті Героїв Крут зараз зі зброєю в руках крок за кроком наближають нашу перемогу над нащадками російсько-більшовицького агресора - рашистами. Тоді захисники української незалежності не змогли вистояти в боротьбі з переважними силами агресора. Сьогодні ми маємо завершити їхню справу. У нас є професійна, патріотична та вмотивована армія, міжнародна підтримка. І ми знаємо, що поразка у війні з Росією означає для українців репресії, Голодомор, депортації та знищення нашої ідентичності.

Сьогодні на захист України стали тисячі українців, які ще вчора були мирними людьми: вчителі, студенти, менеджери, бізнесмени, історики, співаки. Щира вдячність усім, хто нині виборює нашу перемогу, право жити у вільній країні на своїй землі.

Попри те, що за 100 років не змінився ні ворог, ні його методи війни, ми маємо реальний шанс завершити цю боротьбу. Бо наше суспільство зробило свій вибір на користь вільного демократичного розвитку власної держави. Й готове цей вибір захищати, кожен на своєму фронті - воєнному, волонтерському, історичному.

Історична довідка
Ключовими подіями першого року Української революції 1917-1921 років стало постання Української Центральної Ради та створення нею Української Народної Республіки.
Більшовики, прийшовши до влади в Росії після жовтневого перевороту 1917 року, прагнули встановити контроль над Україною і розглядали Центральну Раду як серйозного суперника. У грудні 1917-го розпочали збройний наступ на Україну. В середині січня вони захопили майже все Лівобережжя та просувалися на Київ. У таких умовах війни Центральна Рада проголосила 22 січня 1918 року незалежність Української Народної Республіки.

Після захоплення Полтави вздовж залізниці на захід наступала так звана 1-ша Революційна армія, а з Гомеля на Бахмач - 2-га. Там, де сходилися дві залізничні колії, вони планували об'єднатися.

Тривалий час найбоєздатнішою українською частиною на Чернігівщині був бойовий відділ 1-ї Української військової юнацької школи сотника Аверкія Гончаренка. 25-27 січня вони разом з іншими військовими підрозділами та добровольцями героїчно обороняли вузлову залізничну станцію Бахмач. Однак без артилерії під загрозою оточення оборонці вимушено відступили до станції Крути й стали укріплюватися.

28 січня в Бахмачі обидві радянські армії з'єдналися під командуванням Муравйова й почали рухатися в бік Києва. На підступах до столиці Муравйов закликав: "Товариші, я знаю, що багато хто з вас втомився, проте небагато вам працювати. Наше завдання - взяти Київ і тоді ви зможете повернутися додому. Багато вам довелося страждати, але вони кров'ю відповідатимуть за ваші страждання. Ми їм покажемо, дайте тільки добратися до Києва. Якщо буде потрібно, нічого не пошкодую: каменя на камені не залишу в Києві. Мешканців не жаліти, вони нас не жаліли, терпіли хазяйнування гайдамаків. Ми їх усіх перестріляємо та переріжемо. Ми їм покажемо, нема чого боятися кровопускання. Хто не з нами - той проти нас. Ви, доблесні товариші, ви мені допоможете взяти Київ, а там ви будете нагороджені...".

Неймовірно, але через 104 роки, коли російські війська наближалися до Києва під час повномасштабного вторгнення, російський блогер-пропагандист, журналіст газети "Комсомольская правда" Мардан заявив: "Війна оголошена. Щось мені підказує, що тепер на Київ очікує справжнє пекло. Його братимуть максимально швидко й жорстко. Відключити електрику, водопостачання, знищити зв'язок. І вбомбити ЗСУ в кам'яний вік, навіть якщо вони будуть окопуватися десь у житловому масиві на Троєщині. З територіальною обороною армія поводитиметься так само, як у Грозному в 1995 році".

Проте повернімося до подій 1918 року. 29 січня на станції Крути більшовицький наступ зупинили українські частини, до яких підійшло підкріплення - учні Київської юнацької військової школи імені Богдана Хмельницького та Помічного студентського куреня Січових стрільців. Тож участь у бою брали чотири сотні 1-ї Київської юнацької школи імені Богдана Хмельницького та 1-ша сотня Студентського куреня Січових стрільців (разом понад 500 воїнів і 20 старшин). На озброєнні вони мали 16 кулеметів і саморобний бронепоїзд - звичайна артилерійська гармата, встановлена на залізничній платформі, гвинтівки. До них приєдналися близько 80 добровольців із загону Вільного козацтва з Ніжина.

29 січня 1918 року на залiзничнiй платформi в Крутах перебувало до 520 українських воїнів, юнаків і студентів, озброєних 16 кулеметами та однією гарматою. Росіяни вдесятеро переважали, мали бронепотяг та артилерію.

Військами УНР під Крутами командував Аверкій Гончаренко, уродженець села Дащенки з Чернігівщини. З єдиної гармати по ворогу стріляв його побратим, сотник Семен Лощенко, родом із села Іванівки на Луганщині. Завдяки вигідній позиції і героїзму українцям вдалося завдати росіянам значних втрат і стримати наступ до темряви. Потім, під тиском ворога, українські бійці організовано відступили до ешелонів і вирушили в бік Києва, руйнуючи за собою залізничні колії. Але одна студентська чота - 27 хлопців - заблукали в темряві й повернулися до станції Крути, яка вже була зайнята більшовиками. Вони потрапили в полон. Хлопців катували, а потім стратили.

Під Крутами загинуло, за різними оцінками, 70-100 українських оборонців. Сьогоднi вiдомi прiзвища 20 з них. Це студенти Народного унiверситету Олександр Шерстюк, Ісидор Пурик, Борозенко-Конончук, Головащук, Чижов, Сiрик, Омельченко (сотник); студенти Київського університету святого Володимира Олександр Попович, Володимир Шульгин, Микола Лизогуб, Божко-Божинський, Дмитренко, Андрiїв; гiмназисти 2-ї Кирило-Мефодiївської гiмназiї Андрiй Соколовський, Євген Тернавський, Володимир Гнаткевич, Григiр Пiпський, Іван Сорокевич, Павло Кольченко (прапорщик), Микола Ганкевич.

Російські втрати тільки вбитими були щонайменше 300 загарбників.

Після визволення від російсько-більшовицьких окупантів, у березні 1918 року, тіла загиблих були перепоховані в Києві.

Історики та києвознавці сходяться на тому, що 25 загиблих під Крутами поховали в братській могилі на Новому Братському кладовищі на Звіринці, а Володимира Шульгина та Володимира Наумовича - в одній труні в сімейному гробівці Наумовичів на Аскольдовій могилі. Потім родина перенесла труну на Лук'янівське кладовище. Згодом майже всіх героїв поховали на Аскольдовій могилі в Києві.

Завдяки звитязі та сміливості українських вояків ворожий наступ більшовиків на Київ був зупинений на кілька днів, доки тривали переговори між Українською Народною Республікою і країнами Четверного союзу. Важливо було, щоб українська столиця перебувала під контролем Центральної Ради. Це сталося й завдяки учасникам бою під Крутами. Перемовини закінчилися 9 лютого 1918 року підписанням Брестського мирного договору, за яким Четверний союз визнав УНР, а також надав грошову позику і збройну допомогу в боротьбі із зовнішнім агресором в обмін на 60 мільйонів пудів хліба та іншої продукції від УНР.

Тим часом 4 лютого 1918 року більшовицькі війська Муравйова підійшли до Києва. Через два дні почався масований артилерійський обстріл, ще через три дні муравйовці увірвалися в місто. 11 лютого 1918 року більшовики проголоcили в Києві Українську Робітничо-Селянську Республіку та її Народний секретаріат.

Але вже 1 березня 1918 року завдяки підтримці німецьких та австро-угорських військ - відповідно до Брестського договору - українці визволили від більшовиків Київ, а у квітні - майже всю Україну. Отже, бій під Крутами став боєм за майбутнє України.

Міфи про бій під Крутами

"Більшовицьким ордам" протистояли 300 студентів і майже всі або загинули в бою, або потрапили в полон і були закатовані.

З українського боку участь у бою брали чотири сотні 1-ї Київської юнацької школи імені Богдана Хмельницького та 1-ша сотня Студентського куреня Січових стрільців - разом понад 500 вояків і 20 старшин. На озброєнні мали гвинтівки, 16 кулеметів і саморобний бронепоїзд - звичайну 76-міліметрову артилерійську гармату, встановлену на залізничній платформі. Головною силою на полі бою були вихованці військових шкіл під командою досвідчених старшин.

Втрати загиблими українців під Крутами становили, за різними оцінками, 70-100 оборонців, у тому числі 27 вояків Студентської чоти (тепер - взвод), які потрапили в полон і були вбиті. Тож у бою під Крутами загинули не 300 бійців, і тим більше не всі українські учасники зіткнення.

Більшовиків загинуло щонайменше 300.

Крутянці - єдині оборонці Києва.

Наприкінці січня 1918 року в Києві й на найближчих підступах до столиці перебували Республіканський полк під командуванням Петра Болбочана, Синьожупанна та Сірожупанна дивізії, Січові стрільці. 30 січня до Києва добрався полк імені Костя Гордієнка під командуванням полковника (пізніше - генерала) Всеволода Петріва. Спільною проблемою для них стала нескоординованість командування. Згадані частини не вислали в напрямку Крут, оскільки в Києві тривав заколот пробільшовицьки налаштованих робітників заводу "Арсенал" - переважно росіян за походженням. Поки крутянці - і не тільки вони - стримували зовнішнього ворога на підступах до столиці, решта військ боролася з ворогом на власних, не менш важливих позиціях.

Відступ крутянців - прояв безнадійного героїзму.

Відступ крутянців не був безнадійним і безрезультатним: відходячи, вони зруйнували та пошкодили частину залізничного полотна. Так затримали наступ більшовиків, яким довелося витратити час на ремонт колії. Отже, бронепотяги більшовиків - на той час головна зброя - перетворювалися на тягар.

Традиційна версія переважно не враховує контексту, в якому діяли крутянці.

Під час Крутянського бою в самому Києві тривали запеклі сутички. Диверсією на залізничній колії крутянці затримали більшовицькі війська на кілька днів - до Києва більшовики змогли підійти 4 лютого 1918 року. За цей час із Києва були евакуйовані центральні органи влади, документи, цінності, відбувся організований відступ військ - тобто було зроблено все можливе, щоб швидко повернути втрачені позиції. Сам відступ не був надто глибоким - штаб військ УНР розташувався в селі Гнатівці під Києвом. Найголовніше - ця затримка дала можливість завершити переговори з кайзерівською Німеччиною про підписання мирного договору, що означало міжнародне визнання Української держави й автоматично вказувало, що більшовики є окупантами території суверенної держави.

Тематичні матеріали Українського інституту національної пам'яті

Методичні рекомендації до 100-річчя Української революції 1917-1921 років.
Читайте за посиланням
Перші кіборги. До річниці бою під Крутами. Інформаційні матеріали.
Читайте за посиланням
Настільна гра "Українська революція 1917-1921".
Переглянути та завантажити
Інфографіка "Крути - бій за майбутнє".
Переглянути та завантажити
Схема бою під Крутами, що подавалася в праці Аверкія Гончаренка
Переглянути та завантажити
Про Крути з першоджерел
Читайте за посиланням
Соціальна реклама до Дня пам'яті Героїв Крут
Переглянути та завантажити
Корисні інтернет-посилання:

# data[].attributes.attachment_link.title
"Бій за майбутнє". Інформаційні матеріали до Дня пам'яті Героїв Крут-2023

# data[].attributes.attachment_link.description
29 січня в Україні відзначають річницю бою під Крутами, який для Українського народу став символом героїзму та самопожертви молодого покоління в боротьбі за незалежність, прикладом для сучасних захисників України, як успішно боротися проти численного ворога. Тоді, 105 років тому, українські вояки й добровольці зупинили на кілька днів наступ більшовиків на Київ.