# data[].attributes.headline
נוה רוזנסקי-אחד מחיילי בני ישראל

# data[].attributes.subject
נוה רוזנסקי-אחד מחיילי בני ישראל

# data[].attributes.headline
שחר מטיקו - ילד גבעוני

# data[].attributes.subject
שחר מטיקו - ילד גבעוני

# data[].attributes.headline
אורי נכטשטרן 

# data[].attributes.subject
אורי נכטשטרן 

# data[].attributes.body
ילד גבעוני בן 13

# data[].attributes.headline
אייל קרפין - אחד מחיילי עם ישראל

# data[].attributes.subject
אייל קרפין - אחד מחיילי עם ישראל

# data[].attributes.headline
נוה רוזנסקי הטקסט

# data[].attributes.subject
נוה רוזנסקי הטקסט

# data[].attributes.body
אחרי שגמרנו סוף סוף להילחם בעי וביריחו אנחנו צריכים עכשיו להילחם נגד הגבעונים איזה באסה.

פתאום באו אלינו אנשים שאמרו שהם מארץ רחוקה ורצו לכרות איתנו ברית אמרנו למה לא אנחנו עייפים מכל הקרבות לא תזיק לנו ברית. אז נשיאי העדה נשבעו וכך נכרתה ברית. אחרי שלושה ימי גילינו שהאנשים האלה הם לא אחר מאשר הגבעונים שפשוט התחפשו לאנשים עניים עניים ועכשיו כבר לא הייתה לנו ברירה מה לעשות הרי נשבענו כבר. בגלל שהם רימו אותנו הפכנו אתם לשואבי מים וחוטבי עצים בקיצור לעבדים זה ממש אבל ממש הגיע להם אחרי מה שהם עשו לנו.

יהושע ממש התעצבן מהגבעונים האלה כי היינו צריכים להרוג אותם ובגלל שנשבענו אנחנו לא יכולים. בדיעבד היינו צריכים לבדוק באורים והתומים אם היינו צריכים את הברית הזאת. זהו לתקופה האחרונה מקווה שיהיה יותר קל בהמשך.

סוף

# data[].attributes.headline
שחר קרפין - זקן גבעוני

# data[].attributes.subject
שחר קרפין - זקן גבעוני

# data[].attributes.headline
יאיר חזן- ילד גבעוני בן 13

# data[].attributes.subject
יאיר חזן- ילד גבעוני בן 13

# data[].attributes.body
שמעתי שבני ישראל הם אכזריים ושהם יהרגו את כולם אז פחדתי מאוד. אבל פעם אחת באו זקני השבט ואמרו לנו, שנלך לבני ישראל ונתחזה לעם אחר שהוא עני ואז הם ירחמו עלינו ונוכל לעבוד עליהם. אני חשבתי שזה רעיון נוראי כי הם מפחידים ובטח הם יהרגו אותנו אבל הייתי חייב, אני כל כך פחדתי כשהלכנו אליהם עם שקים ובגדים בלויים כלבוש כי התחזנו לעם עני אבל כשהגענו הם חקרו אותנו ואחרי כמה פעמים הם האמינו לנו איזה כיף! עכשיו הם חושבים שאנחנו חברים שלהם, אבל מסתבר שאחרי כמה זמן בני ישראל גילו את התרמית שלנו ושאנחנו שיקרנו ועכשיו הם רוצים להרוג אותנו. אני כל כך פחדתי אבל אז יהושוע המנהיג שלהם עצר אותם והוא אמר שזה לא אשמתנו אלא אשמת בני ישראל, בסוף במקום להרוג אותנו בני ישראל הפכו אותנו לחוטבי העצים ושואבי המים שלהם. האמת שאני די שמח שהם לא הרגו אותנו, עכשיו אנחנו עובדים מאוד קשה אבל לפחות אני לא מת אז אני מניח שזה סוף טוב.

# data[].attributes.headline
עמית נדלר - יהושע בן נון

# data[].attributes.subject
עמית נדלר - יהושע בן נון

# data[].attributes.body
משימת כתיבה יהושע פרק ט'

היום החיילים שלי אמרו לי: ."יהושע אין לנו כוח להילחם שוב, כבר נלחמנו נגד העי וירחו. ועכשיו אתה רוצה שנילחם גם נגד הגבעונים אין לנו כוח". אמרתי להם שאין מה לעשות זה המצב ואנחנו צריכים לעשות את זה הם אמרו בסדר אבל אני ראיתי שהם מבואסים.

לאחר מספר דקות פתאום ראינו אנשים בבגדים פשוטים ומלוכלכים, האנשים סיפרו לנו שהם באו מארץ רחוקה והם רוצים לעשות איתנו ברית. אני לא כל כך סמכתי עליהם וקצת התנגדתי אבל החיילים והזקנים היו בעד הברית לבסוף חשבנו על זה והחלטנו להסכים לברית אז הזקנים נשבעו להם על הברית ועשינו ברית.

לאחר מספר ימים:

היום גילנו שצדקתי האנשים האלה שהתנהגו כאילו הם מארץ רחוקה והתלבשו בבגדים פשוטים ומלוכלכים הם הגבעונים, כל כך כעסתי  וגם שאר העם כעס, איך הגבעונים האלו הצליחו בכזו ערמומיות להתחמק מהמלחמה איתנו, אבל אמרנו לעצמנו שאין מה לעשות זו                      אשמתנו היינו צריכים לבדוק את המקרה מכל הכיוונים ולא להסכים ישר, ועכשיו אין מה לעשות הזקנים נשבעו.

לאחר מחשבות רבות על איזה עונש ניתן להם הוחלט לתת להם עונש כזה הם יעבדו אצלנו כחוטבי עצים ושואבי מים. מאז הם עובדים אצלנו כחוטבי עצים ושואבי מים וכולם מסכימים שהגיע לגבעונים הערמומים האלו שככה עבדו אלינו עונש כזה קשה.

אומנם זה קצת לא נעים לראות אותם ככה מסכנים כשהם עובדים אבל זה הגיע להם.

# data[].attributes.headline
רועי ישראל כהן: עבודה בתנ''ך/אחד מזקני הגבעונים

# data[].attributes.subject
רועי ישראל כהן: עבודה בתנ''ך/אחד מזקני הגבעונים

# data[].attributes.body
אוי, נו באמת, עם ישראל בא! מה נעשה? הם כנראה ינצחו ויביסו אותנו ואנחנו נמות! אמאלה!!! זה היה בהחלט רגע מפחיד.

ואז לפתע צץ בראשי רעיון: הצעתי לכל הגבעונים שנתחזה לעם שבא ממקום רחוק מאוד ושאנחנו עייפים מהדרך וכך עם ישראל יחוסו עלינו.

זה לא היה הרעיון הכי טוב בעולם אבל היה שווה לנסות.

ובאמת, חלק מחבריי הסכימו איתי כי פשוט פחדו למות.

וכך התארגנו במהירות, קרענו מעט מהבגדים, רצנו בשביל להזיע כדי שבטוח עם ישראל יחשבו שהגענו מרחוק, גרמנו לכל הגבעונים לזרום איתנו ולעשות את ההצגה.

אחרי כמה ימים ואחרי לא מעט הכנות החלטנו שהגיע הרגע לנסות את הדבר האמיתי. כולנו התחלנו לרוץ והכל היה בתזמון נפלא.

נגשתי עם כל הגבעונים אל יהושע ואמרתי לו: "יהושע תראה הגענו מארץ רחוקה, האם תואיל בטובך לכרות עמנו ברית ולא לפגוע בנו?"

בהתחלה עם ישראל ובראשו יהושע לא האמין לנו והתחיל לחקור אותנו אבל אחרי כמה הצגות מצידנו הם השתכנעו ואמרו: "וַיַּעַשׂ לָהֶם יְהוֹשֻׁעַ שָׁלוֹם וַיִּכְרֹת לָהֶם בְּרִית לְחַיּוֹתָם".

אחרי מפגש זה כל הגבעונים באו ואמרו לי ''יאוו איזה גדול אתה!'', ''תודה רבה הצלת לנו את החיים!'', ''שיאוו איזה גבר!'', ''זה בן אדם שאכפת לו מכולם!''

למרבה הצער, אחרי שלושה ימים עם ישראל גילה שהתחזינו לעם רחוק ונודד והם רצו להורג אותנו.

למזלנו יהושע שכנע את העם שבמקום שנמות נהיה חוטבי עצים ושואבי מים.

איזה מזל יש לנו ובמיוחד לי! אילולא יהושע עם ישראל לא היה משאיר מאיתנו זכר וכולם היו מאשימים אותי.

אני מודה שזה לא כיף ולא חוויה להיות שואב מים וחוטב עצים אבל זה בהחלט עדיף מלמות בצורה אכזרית.

# data[].attributes.headline
איתי איזנברג-חייל מישראל

# data[].attributes.subject
איתי איזנברג-חייל מישראל

# data[].attributes.headline
אושר גואטה- ילד גבעוני 

# data[].attributes.subject
אושר גואטה- ילד גבעוני 

# data[].attributes.body
תמונה זו מראה שהגבעונים שאמרו ליהושע שהם "הגיעו מארץ רחוקה "

# data[].attributes.headline
עומר דגן-יהושע בן נון

# data[].attributes.subject
עומר דגן-יהושע בן נון

# data[].attributes.body
כששמעתי שיש עם שמבקש לכרות ברית איתי רציתי לדעת מדוע. שאלתי אותם: "מאיפה באתם?" והם ענו לי "מארץ רחוקה באנו, הלכנו דרך ארוכה".

ראיתי עליהם שהם הלכו הרבה, הבגדים שלהם היו בלויים.

חשבתי שאני יודע הכל ובגלל זה לא שאלתי את ה' וכרתתי איתם ברית. אבל כעבור ימים ספורים התגלה שהם לא עם שהגיע מארץ רחוקה אלא הגבעונים.

כל עם ישראל כעס עלי ועליהם, הם רצו להרוג אותם אבל לא נתתי להם. אמרתי להם בגלל הברית שנשבענו בה' אסור לנו להרוג אותם בגלל שאי אפשר לשבור את שבועת ה'.

הנשיאים אמרו שהם יכולים להיות חוטבי עצים או שואבי מים, הסכמתי עם הדבר אבל לפני זה רציתי לשאול את הגבעונים "למה רימתם אותנו לאמר רחוקים אנחנו מכם מאוד ואתה בקרבנו יושבים? ועתה ארורים אתם ולא יכרת מכם עבד וחטבי עצים ושואבי מים לבית אלוהי".

בסוף הבנתי שציווה ה' את משה לתת את כל הארץ ולהשמיד את כל יושבי הארץ ואנחנו לא עשינו זאת לגבעונים אלא נתנו להם לחיות וכרתנו איתם ברית ה'.

הרגשתי ממש רע אז אמרתי להם להיות חוטבי עצים ושואבי מים ועשיתי מזבח לאלוקים.