# data[].attributes.attachment_link.title
Kemins värld del 1: Det periodiska systemet

# data[].attributes.attachment_link.description
Det här programmet får det periodiska systemet att bli levande för elever. Åtskilliga exempel på grundämnen ur verkliga livet finns exemplifierade i tabellen/systemet. Animationer och grafik illustrerar begrepp på ett sätt som man inte lika lätt åstadkommer med andra pedagogiska metoder. Specifika mönster i det periodiska systemet blir belysta.

# data[].attributes.attachment_link.description
Russinhissen -Du behöver: Russin och ett glas med kolsyrat vatten -Undersökning: Fyll ett glas med kolsyrat vatten, alternativt ljus läsk. Lägg i russinen. Vänta en liten stund, och se vad som händer med russinen. Testa att använda pasta istället för russin. Prova att göra egen kolsyregas i vattnet genom att blanda i lite citronsyra och...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
I den här artikeln går vi igenom hur joner bildas, hur de namnges och vad deras laddning beror på. Innan du läser den här artikeln bör du ha läst artikeln om atomer och underartikeln om elektroner.
I artikeln om atomer berättade vi att atomer per definition alltid är oladdade, det vill säga att de alltid innehåller lika många elektroner som protoner. Samtidigt gick vi också igenom att de flesta atomslag inte är helt "nöjda" med sina elektroner och att naturen strävar efter att ge dem så kallade ädelgasskal (lika många valenselektroner som närmaste ädelgas).

Ett sätt att uppnå detta för en atom är att göra sig av med överflödiga elektroner eller genom att ta upp så många elektroner som saknas. Som exempel kan vi titta på metallen litium (atomnummer 3) som har två elektroner i K-skalet och en i elektron i L-skalet (som är litiums valensskal). Naturen strävar dock efter att litiumatomen ska bli av med valenselektronen och på så vis likna ädelgasen helium (se tabellen nedan över de båda ämnenas elektronskal).

Ett sätt att lyckas med detta är att ge bort elektronen till en annan, mer "elektronhungrig", atom. Om detta sker får litiumatomen totalt sett två elektroner, vilket leder till att den får ett underskott av elektroner om vi jämför med antalet protoner som fortfarande är tre. Eftersom de positivt laddade protonerna nu är i majoritet kommer litiumatomen som helhet att vara positivt laddad med laddningen 1+.

I och med detta är litiumatomen inte längre någon atom eftersom atomer per definition alltid är oladdade som helhet. Men om det inte är en atom, vad är det då?

Atomer som har blivit laddade kallas i stället för joner. En jon kan antingen vara positivt laddad (färre elektroner än protoner) eller negativt laddad (fler elektroner än protoner).

En jon med positiv laddning namnges genom att man tar namnet på det motsvarande atomslaget (i vårt fall litium) och lägger på ändelsen -jon. Vår positivt laddade jon är alltså en litiumjon.

Om man i stället har att göra med en negativt laddad jon använder man en del av atomslagets latinska eller svenska namn och lägger därefter på ändelsen -idjon. En negativ jon av atomslaget klor kallas till exempel kloridjon medan en negativ jon av atomslaget syre kallas för oxidjon.

Ska man skriva jonen med kemiska beteckningar tar man det motsvarande atomslagets beteckning (i vårt fall Li) och skriver laddningen med upphöjda tecken till höger om denna. Litiumjonen borde alltså få beteckningen Li ¹⁺. Det vanligaste är dock att siffran 1 utelämnas och att man skriver Li⁺. Samma sak gäller för negativt laddade joner; en kloridjon med laddningen 1− skrivs Cl − och en oxidjon med laddningen 2− skrivs O 2−.

Låt oss nu gå tillbaka till litiumatomen. En elektron kan inte bara "försvinna" från en atom, utan måste kunna tas upp av någon annan atom om den ska kunna avges. Ett exempel på ett atomslag som kan tänkas ta upp vår litiumatoms elektron är fluor (atomnummer 9). En fluoratom har 2 elektroner i K-skalet och 7 stycken i L-skalet. Detta innebär att den bara behöver en elektron extra för att få likadana elektronskal som ädelgasen neon (se tabellen nedan). Om detta sker bildas en negativt laddad fluoridjon med laddningen 1−.

Vi känner nu till ett atomslag som gärna avger en elektron och ett annat atomslag som gärna tar upp en elektron. Låter vi litium reagera med fluor är det alltså inte så svårt att lista ut vad som händer - litiumatomerna avger sina valenselektroner och fluoratomerna kommer att ta upp dem:

Detta kommer att lämna oss med en positivt laddad litiumjon och en negativt laddad fluoridjon:

Nedan följer ett gäng övningsuppgifter på det du hittills har lärt dig. Tänk på att det viktigaste inte är att du ska klara dem direkt, utan att du ska förstå konceptet när du läser det rätta svaret.

Magnesiumatomer har totalt 12 stycken elektroner: 2 i K-skalet, 8 i L-skalet och 2 i M-skalet. Se figuren till höger. Vilken jon bildas när magensiumatom får ädelgasskal på enklast möjliga sätt?

Det enklaste sättet för magnesium att få ädelgasskal är att avge de två elektronerna i M-skalet. Se figuren till höger. När detta sker finns det två protoner fler än antalet elektroner. Det innebär att magnesiumatomen inte längre är en atom utan en magnesiumjon, med laddningen 2+ (skrivs Mg ²⁺).

En kloratom har totalt 17 stycken elektroner: 2 i K-skalet, 8 i L-skalet och 7 i M-skalet. Se figuren till höger. Hur kan vi utifrån detta förvänta oss att klor reagerar med magnesium?

# data[].attributes.attachment_link.description
I den här artikeln går vi igenom hur joner bildas, hur de namnges och vad deras laddning beror på. Innan du läser den här artikeln bör du ha läst artikeln om atomer och underartikeln om elektroner. I artikeln om atomer berättade vi att atomer per definition alltid är oladdade, det vill säga att de alltid innehåller lika många elektroner som protoner.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
I artikeln om atomer har du lärt dig om hur i stort sett all materia byggs upp av atomer. Men vanligtvis är det inte fria atomer som bygger upp materien utan grupper av atomer som kallas för molekyler.

Varje molekyl innehåller minst två atomer (men kan innehålla upp till flera miljarder stycken). Och eftersom varje atom är så försvinnande liten, är molekyler vanligtvis också väldigt små. Det går alltså sällan urskilja enskilda molekyler i ett ämne utan kraftiga elektronmikroskop.

Låt oss titta på några exempel på ämnen som byggs upp av molekyler. Ett mycket enkelt sådant ämne är vätgas som förr användes i luftskepp eftersom det är en väldigt lätt gas (detta slutade man dock med eftersom det visade sig att gasen också är mycket explosiv). Vätgasmolekylerna består av väteatomer som sitter ihop två och två.

Ett annat exempel är vatten, som består av vattenmolekyler. Varje sådan molekyl innehåller en syreatom och två väteatomer som sitter ihop i en Musse Pigg-liknande formation.

Även etanol som står för alkoholhaltiga dryckers berusande (och giftiga) verkan består av molekyler. Varje etanolmolekyl består av två kolatomer, sex väteatomer och en syreatom.

Som vi nämnde innan finns det också riktigt stora molekyler. Ett exempel är de DNA-molekyler som finns inne i våra celler och som bär på våra arvsanlag. De innehåller flera miljarder atomer av atomslagen kol, syre, väte, kväve och fosfor (det exakta antalet kan dock variera från molekyl till molekyl).

I figuren längst upp visas modeller av dessa fyra ämnens molekyler.

Det som håller ihop en molekyl är en slags kemisk bindning som kallas för molekylbindning (ett annat namn är kovalent bindning). Den fungerar genom att atomerna som ingår i molekylen delar på ett eller flera elektronpar (ett elektronpar är det samma som två elektroner). Ett sådant gemensamt elektronpar kallas för bindning och visas med ett streck mellan atomerna i en strukturformel.

Anledningen till att molekylbindningen uppstår är att naturen strävar efter att ge atomerna ädelgasskal (repetera gärna detta i artikeln om elektroner). Ser vi exempelvis till väteatomerna som ingår i vätgas vill dessa ha två elektroner i sitt K-skal för att likna ädelgasen helium. Detta tillstånd lyckas de komma nära genom att låta sina totalt två elektroner befinna sig runt båda atomernas kärnor. Då kan man se det som att båda väteatomerna tycker sig ha två elektroner i sitt K-skal. Detta illustreras i bilden nedan.

I det här youtube-klippet visas på ett mer verklighetstroget sätt vad som händer med de två elektronerna när två väteatomer bildar en vätgasmolekyl. I slutet av filmen visas hur syreatomer respektive kväveatomer också kan slås ihop. Detta sker genom att de delar på två respektive tre elektronpar. Då uppstår bindningar som kallas dubbel- respektive trippelbindningar. Oftast är sådana lite starkare än vanliga enkelbindingar, där atomerna bara delar på ett elektronpar.

Bilden här nedanför är en modell av en vattenmolekyl och visar hur syreatomen delar på ett elektronpar med vardera väteatom. På så vis får väteatomerna två elektroner i sitt K-skal (och liknar helium), samtidigt som syreatomen får åtta elektroner i sitt L-skal (och liknar neon). Alla atomer kan alltså sägas ha fått ädelgasskal.

# data[].attributes.attachment_link.description
I artikeln om atomer har du lärt dig om hur i stort sett all materia byggs upp av atomer. Men vanligtvis är det inte fria atomer som bygger upp materien utan grupper av atomer som kallas för molekyler. Varje molekyl innehåller minst två atomer (men kan innehålla upp till flera miljarder stycken).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Allt runt omkring oss är uppbyggt av olika ämnen, som i sin tur oftast består av mycket små partiklar som kallas atomer. Det finns bara omkring hundra olika sorters atomer, men dessa kan kombineras på nästan oändligt många sätt och bygger på så vis upp alla de miljoner och åter miljoner olika ämnen som finns i vår värld. I den här artikeln, tillsammans med dess underartiklar (se menyn till vänster) tar vi oss en närmare titt in i atomernas värld.

Nästan all materia är uppbyggd av atomer. Du består själv av flera kvadriljoner atomer (en kvadriljon är en etta följd av 24 nollor). Också luften består av atomer, även om den inte går att se. I en liter luft finns det inte mindre än 50 sextillioner atomer (en sextioljon är en etta följd av 21 nollor).

Som man kan förstå är en atom väldigt liten. Man brukar säga att de flesta atomer är omkring 0,0000001 mm i diameter, vilket är det samma som en tiomiljontedels millimeter. En enda atom är därför helt omöjlig att se med blotta ögat. Att vi trots detta kan vara väldigt säkra på att atomer existerar är resultatet av flera mycket välgjorda experiment, bland annat av John Dalton och Albert Einstein. På senare år har man även lyckats "fotografera" atomer med hjälp av elektronmikroskop med kraftig förstoring (se bilden till höger).

Varför är dessa små byggstenar då så viktiga om de inte ens går att se? Jo, det är atomerna som ger ett ämne dess egenskaper. Det är till exempel guldatomernas egenskaper som får guld att bli gyllene och det är väte- och syreatomerna som ger vatten dess unika och livsviktiga egenskaper. De är också atomernas egenskaper som ligger bakom olika typer av kemiska reaktioner. Dessutom hjälper kunskapen om atomer kemister att räkna ut vilka ämnen som bildas vid dessa. Utan kunskapen om att världen är uppbyggd av atomer vore det svårt för kemister att förstå och förklara sin omvärld.

Sedan långt tillbaka i mänsklighetens historia har andra teorier om hur materia är uppbyggt förekommit. Länge var det vanligt att man trodde att allt var uppbyggt av fyra element - vatten, luft, eld och jord. I dag är dessa idéer nästan helt borta från människors världsbild. Genom vetenskapliga undersökningar har forskare kommit fram till att den moderna atomteorin i stället är den teori som är överlägset bäst, både när det gäller att förklara och när det gäller att förutsäga resultatet av olika experiment.

För att beskriva atomer har man utarbetat olika modeller, det vill säga förenklade bilder av verkligheten. I dagens modeller innehåller alla de hundra typer av atomer som forskarna känner till två viktiga delar; en atomkärna i mitten och ett antal partiklar (små delar) som kallas elektroner och som rör sig i mycket hög fart runt omkring den. Kärnan består i sin tur av två typer av partiklar; protoner och neutroner. Jämför vi dessa tre partiklars storlek och massa finner vi att protonerna och neutronerna är ungefär lika stora, medan elektronerna är betydligt mindre.

De olika partiklarna i atomen har olika elektrisk laddning, vilket ger dem olika egenskaper och roller i atomen. En partikel kan antingen vara positivt laddad, negativt laddad eller oladdad (alltså varken positivt eller negativt laddad). Det är viktigt att komma ihåg att en atom som helhet alltid är oladdad vilket innebär att alla negativa laddningar vägs upp av lika många positiva laddningar och vice versa.

Protonerna är alltid positivt laddade och har laddningen 1+. Tillsammans med de oladdade neutronerna bildar de atomens kärna. Utan neutronerna hade kärnan inte kunnat hålla ihop, eftersom alla plusladdningarna hade stött bort varandra. De mycket små, negativt laddade elektronerna rör sig runt kärnan och har laddningen 1−. Tack vare att partiklar med olika laddning dras mot varandra kan elektronerna hållas kvar i närheten av kärnan (men bland annat deras höga fart leder till att de aldrig dras in i kärnan, utan håller sig utanför).

Eftersom atomer alltid är oladdade är antalet protoner och elektroner alltid lika stort. En atom som innehåller tio protoner innehåller alltså också tio elektroner. Antalet neutroner kan variera lite mer men är ungefär lika stort som antalet protoner.

Till höger visas en modell (dvs. en förenklad bild av verkligheten) av en atom som innehåller tre protoner (röda), fyra neutroner (svarta) och tre elektroner (blå).

Atomer kan innehålla olika antal av de olika partiklarna, vilket ger dem olika egenskaper. Beroende på detta antal delas de in i olika atomslag. Exempel på olika atomslag är väte, kol, syre, järn och koppar. Varje atomslag har en kemisk beteckning (läs mer om det under formler och modeller) och en plats i det periodiska systemet (läs mer om det i artikeln med samma namn).

Forskare har genom historien och även de senaste åren upptäckt en hel del nya atomslag, och kommer kanske också att upptäcka ännu fler i framtiden. Just nu (2017) finns det 118 godkända atomslag i periodiska systemet.

Ibland använder man ordet grundämne i stället för "atomslag". Men eftersom det ordet också har en annan betydelse (läs mer om den i artikeln om grundämnen/föreningar) kan detta skapa förvirring. I våra artiklar använder vi därför hellre "atomslag", men det är ändå viktigt att du känner till att "grundämne" ibland kan vara samma sak.
I underartiklarna i menyn till vänster går det att läsa mer om elementarpartiklarna och deras roller i atomen. Det finns också ett avsnitt som atommassor och mängder som är lite överkurs för högstadiet, men som ändå kan vara av intresse.

# data[].attributes.attachment_link.description
Allt runt omkring oss är uppbyggt av olika ämnen, som i sin tur oftast består av mycket små partiklar som kallas atomer. Det finns bara omkring hundra olika sorters atomer, men dessa kan kombineras på nästan oändligt många sätt och bygger på så vis upp alla de miljoner och åter miljoner olika ämnen som finns i vår värld.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
En viktig del av kemin är att lära sig om vilka egenskaper ämnen runt omkring oss har. Minst lika viktigt är dock att förstå hur ämnen kan förändras, förvandlas och byggas om. För visst förändras de - så kallade kemiska reaktioner är vanligare än man tror!
Allt runt omkring oss - du, jag, datorn du läser detta på och inte minst luften som du andas - är uppbyggt av små byggstenar som kallas atomer (läs mer om dem i våra atom-artiklar). Det finns bara ett hundratal atomslag, men dessa kan sitta ihop på alla möjliga sätt och bilda olika ämnen, som till exempel vatten, syre och plast.

Vid en kemisk reaktion ändrar atomerna i ett eller flera ämnen sitt sätt att sitta ihop på. De kan släppa greppet om varandra eller börja hålla ihop med nya atomer. På detta sätt bildas nya ämnen, med nya egenskaper. För att få tillbaka de gamla ämnena behövs en ny kemisk reaktion.

Ett exempel på en kemisk reaktion skulle kunna vara det som sker när du bränner en pannkaka i köket. Under den reaktionen bildas bland annat ämnen som har en svart färg och som smakar riktigt vidrigt.

Ett annat exempel är det som sker när en bit av en metall som kallas natrium får brinna i klorgas. Då bildas ett ämne som kallas för natriumklorid, vilket är det samma som vanligt matlagningssalt. Du kan titta på reaktionen i det här videoklippet.

Ytterligare ett exempel är det som händer på hösten när trädens gröna blad byter färg till orange. Det sker när det gröna färgämnet klorofyll bryts ner genom kemiska reaktioner.

Vi ska nu ta oss en närmare titt på ett exempel på en kemisk reaktion. Föreställ dig att vi har ett antal vätgasmolekyler (två väteatomer som håller ihop) i en behållare. I en annan behållare har vi syrgasmolekyler (två syreatomer som håller ihop). Detta kan vi illustrera med en modell, en förenklad bild av verkligheten. I modellen motsvarar de vita kulorna väteatomer och de röda syreatomer.

Låt oss säga att vi låter innehållet i dessa behållare blandas med varandra. Då får vi en behållare som ser ut så här:

Detta är en blandning av vätgas och syrgas. Ännu har dock ingen kemisk reaktion skett. Atomerna sitter ihop på samma sätt som de gjorde innan molekylerna blandades och de har fortfarande kvar sina respektive egenskaper. Syret och vätet kan också skiljas åt utan att någon kemisk reaktion behöver ske (det man gör då är att man destillerar blandningen, något som du kan läsa mer i vår artikel om separationsmetoder).

Men om vi antänder blandningen med en tändsticka händer något - vi får en explosion och det som blir kvar efteråt verkar ha fått nya egenskaper. Hur mycket vi än destillerar får vi aldrig tillbaka våra vätgas- och syrgasmolekyler och om vi gör en modell av behållaren ser den ut så här:

Atomerna sitter inte längre ihop på samma sätt som innan - en kemisk reaktion har skett och ett nytt ämne har bildats. Detta är inget mindre än vatten. Observera att antalet atomer av varje atomslag inte har förändrats - vi har fortfarande tolv väteatomer och sex syreatomer i behållaren.

Kemiska reaktioner kan se ut på väldigt många sätt, gemensamt för alla är dock att

Atomerna sitter ihop på ett annat sätt efteråt.

Egenskaperna hos de ämnen som reagerar är inte samma som hos de som bildas.

Inga atomer försvinner eller nybildas.

Det som reagerar i en kemisk reaktion kalla kemister för reaktanter, medan det som bildas kallas produkter. Reaktanter reagerar alltså och bildar produkter. Eftersom antalet atomer av de olika atomslagen inte förändras väger produkterna lika mycket som reaktanterna gjorde. Massan förändras alltså inte under en kemisk reaktion. (En extremt liten förändring kan ske, men den är så liten att vi bortser från den och överlåter det till fysikerna att förklara den.)
Läs mer om hur man beskriver kemiska reaktioner med reaktionsformler, vad som påverkar hur snabbt en reaktion sker samt hur energi hänger ihop med kemiska reaktioner i menyn till vänster. Nedan följer ett antal övningsuppgifter som du kan testa dig själv med.
Här följer fyra exempel på olika händelser. Vilka av följande händelser är en kemisk reaktion? Motivera ditt svar.

Lös följande uppgifter:

# data[].attributes.attachment_link.description
En viktig del av kemin är att lära sig om vilka egenskaper ämnen runt omkring oss har. Minst lika viktigt är dock att förstå hur ämnen kan förändras, förvandlas och byggas om. För visst förändras de - så kallade kemiska reaktioner är vanligare än man tror!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
I artikeln förekommer en del formler och modeller, som det är viktigt att du kan tolka. Har du inte koll på dem - klicka dig in under Formler och modeller i menyn till vänster Notera att ordet "grundämne" har dubbla betydelser. Förutom den som vi går igenom i den här artikeln kan det också betyda samma sak som atomslag, vilket det går att läsa mer om i slutet av artikeln om atomer.
All materia i universum är uppbyggd av ett hundratal olika sorters atomer (så kallade atomslag), som antigen sitter ihop med andra atomer (sådana grupper kallas molekyler) eller är helt fria. Givetvis kan dessa hundra olika typer av atomer kombineras på massvis med sätt och kemister känner i dagsläget till flera miljoner kemska ämnen.

För att hålla någon slags ordning i denna uppsjö av ämnen delar kemister in dem i två grupper.

- De som består av bara ett atomslag, vilket man kallar grundämnen, och
- De som består av flera olika atomslag, vilket man kallar kemiska föreningar.

Rent allmänt är kemiska föreningar vanligare än grundämnen här på jorden. Tänk dig själv hur det är att bygga med lego. Det går inte att bygga så speciellt mycket med bara en sorts legobitar, men med hjälp av flera olika sorter kan man nästan bygga hur många olika saker som helst. På ungefär samma sätt är det med atomer.

Ett exempel på ett grundämne är diamant, somenbart består av kolatomer som sitter ihop på ett väldigt regelbundet sätt i stora kristaller. Detta ger diamant dess hårdhet och mycket goda värmeledningsförmåga. Eftersom diamant bara består av en slags atomer (kolatomer), måste det vara ett grundämne.

Kol kan också bygga upp ett annat grundämne, som kallas grafit. Det är ett svart ämne uppbyggt av en atom tunna kollager som är staplade på varandra, ihopsittande med svaga bindningar. Genom att skrapa en bit grafit mot en yta kan man därmed lätt få några lager att lossna, vilket gör grafit utmärkt för att använda i blyerts.

Ytterligare ett grundämne som helt och hållet byggs upp av kolatomer är träkol, vilket vi bland annat använder när vi grillar. I det sitter kolatomerna ihop på ett mer oregelbundet sätt.

Ett annat exempel på ett grundämne är ozon, som finns högt uppe i atmosfären och som skyddar mot solens skadliga UV-strålar. Det består bara av syreatomer (därför är det ett grundämne), närmare bestämt tre stycken per molekyl.

En annan form av grundämnet syre är syrgas, som är det ämne som finns i luften och som vi behöver andas in för att kunna överleva. Det består av molekyler med bara två syreatomer i varje.

Ser vi till kemiska föreningar är druvsocker (sådant som idrottsmän äter för att få snabb energi) ett bra exempel. En druvsockermolekyl består av kol, syre och väteatomer som sitter ihop i ring. Eftersom druvsocker består av mer än en sorts atomer är det en kemisk förening.

Ett annat exempel är vatten, som består av syre och väteatomer som sitter ihop i molekyler med två väteatomer och en syreatom i varje. Även koldioxid, som du säkert har hört talas som i klimatdebatten, är en kemisk förening. Det består nämligen av två atomslag; kol och syre.

Nedan visas molekylmodeller för tre ämnen (fluorgas, metanol och svavel). Vilket av dem är en kemisk förening?

# data[].attributes.attachment_link.description
I artikeln förekommer en del formler och modeller, som det är viktigt att du kan tolka. Har du inte koll på dem - klicka dig in under Formler och modeller i menyn till vänster Notera att ordet "grundämne" har dubbla betydelser.

# data[].attributes.attachment_link.description
Efter filmen! Testa några frågor på Quizet på adressen: http://noquiz.se/?page_id=106﻿

# data[].attributes.attachment_link.title
Hur blir atomen en jon? (Kemi) - Studi.se

# data[].attributes.attachment_link.title
Grundläggande kemi, atom, molekyl, grundämne, kemisk förening, kemiska tecken, kemiska formler

# data[].attributes.body
Luftföroreningar

# data[].attributes.body
Surt regn /försurning av haven

# data[].attributes.attachment_link.description
Varje dag vill alla ha samma information: "Vad blir det för väder idag?" Vi vill veta vilket väder det blir för att välja rätt kläder och för olika utomhus aktiviteter. Väderprognoser hjälper till att forma livet för 6 miljarder människor. Om solen skiner, eller det regnar, eller det blåser så är vi alla påverkade av vädret i vårt vardagliga liv.

# data[].attributes.attachment_link.title
Neutralisation mellan syror och baser - Animerad NO

# data[].attributes.attachment_link.description
Neutralisation mellan syror och baser - Animerad NO : Vad innebär det att en syra reagerar med en bas och bildar salt och vatten? I den här korta filmen går vi igenom vad neutralisation innebär och hur det kan gå till.

# data[].attributes.attachment_link.description
Vad är en ädelgas och hur definieras en ädelgas? Var finns ädelgaser? Hur möter vi ädelgaser i vardagen? I denna film lär vi oss om helium, neon, argon, krypton, xenon och radon som bildar familjen ädelgaser. Vi lär oss att alla är färg-och luktlösa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Vad består allting av? Vad består en blomma av? Eller kläderna du bär? Eller luft eller snö? Alla de här sakerna består av materia. I detta program tittar vi närmare på materia och framför allt dess minsta partikel - atomen. Vi lär oss hur atomer ser ut, vad som finns i dem och hur de skiljer sig från varandra.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kemins värld: Del 6, Grundämnen, kemiska föreningar och blandningar

# data[].attributes.attachment_link.description
Hur är allting uppbyggt? Vad gör att en bit trä och en koppartråd är olika, vad är skillnaden mellan havsvatten och sjövatten? Jo, allting har med grundämnen, kemiska föreningar och blandningar att göra. I det här programmet får vi veta mer om grundämnen och kemiska föreningar och blandningar.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kemikalier som växelverkar med varandra är en av de mest fascinerande avdelningarna inom kemin. Fyrverkerier, varningsbloss och rost är alla exempel på kemiska reaktioner. Tecken på kemiska reaktioner tas upp, liksom hur man balanserar reaktionsformler. Följande begrepp ingår bland annat: reaktanter och produkter, reaktionsformler, lagen om massans bevarande och reaktionshastighet.

# data[].attributes.attachment_link.description
Filmen går igenom materiens grundstenar, förklarar vad ett grundämne är och hur sammansatta ämnen kan bildas av grundämnena, likaså vad en molekyl är. Vi får stifta bekantskap med olika föreställningar om materien, med Daltons, Thompsons, Rutherfords och Bohrs teorier och atommodeller. Atomens byggnad behandlas i sina grunddrag.