# data[].attributes.headline
Домбик Олександр

# data[].attributes.subject
Домбик Олександр

# data[].attributes.attachment_link.title
Внутрішня політика Скоропадського

# data[].attributes.headline
Домбик Олександр

# data[].attributes.subject
Домбик Олександр

# data[].attributes.attachment_link.title
Гетьманат П. Скоропадського (укр.) ЗНО з історії України.

# data[].attributes.attachment_link.description
Відеоурок з історії України для підготовки до ЗНО або для учнів 10 класу. Брест-Литовський мир та падіння Центральної Ради. Українська Держава Павла Скоропадського. Її внутрішня та зовнішня політика. Поява Директорії УНР. ====================================================== УРОКИ ИСТОРИИ ПИТОНА КАА - канал, созданный учителем для учителей и их учеников/студентов.

# data[].attributes.attachment_link.title
Павло́ Петро́вич Скоропа́дський

# data[].attributes.attachment_link.description
Виберіть правильну відповідь.

# data[].attributes.headline
Войчишен Мітя

# data[].attributes.subject
Войчишен Мітя

# data[].attributes.body
Що у промисловості було ліквідовано?

# data[].attributes.headline
Войчишен Мітя

# data[].attributes.subject
Войчишен Мітя

# data[].attributes.body
Хто очолив «Український національний союз» , 18 вересня 1918 р.?

# data[].attributes.headline
Яцун Анастасія

# data[].attributes.subject
Яцун Анастасія

# data[].attributes.body
Карта Української держави Павла Скоропадського 1918 року.
На карті добре видно, якою була Українська держава через дев’ять місяців після проголошення Самостійності 22-го січня 1918-го року. Там ще не окреслена територія Західноукраїнської Народної Республіки, що виникла 1 листопада і долучилась до УНР вже після того, як карту було надруковано. Однак, кордон Самостійної України заходить вглиб нинішньої білоруської території приблизно на 80-150 км (Берестейщина, Гомельщина), а в бік теперішньої Росії заглиблюється на 120 км (Стародубщина) та вклинюється на 250 км (Східна Слобожанщина – Курщина та Вороніжчина).

До речі, на карті позначено Крим як українську територію. Тож маємо перед очима автентичний історичний документ, який спростовує брехливу тезу московської влади, що Крим, мовляв, Хрущов подарував Україні за часів СРСР. На цьому у своєму виступі наголосив депутат Львівської обласної ради Михайло Барбара.

# data[].attributes.headline
Войчишен Мітя

# data[].attributes.subject
Войчишен Мітя

# data[].attributes.body
Що було відкрито 24 листопада 1918 р.?

# data[].attributes.headline
Войчишен Мітя

# data[].attributes.subject
Войчишен Мітя

# data[].attributes.body
Яка держава ґрунтувалася як на республіканських , так і на монархічних засадах?

# data[].attributes.headline
Войчишен Мітя

# data[].attributes.subject
Войчишен Мітя

# data[].attributes.body
Що було проголошено за назвою «Українська держава»?

# data[].attributes.headline
Яцун Анастасія

# data[].attributes.subject
Яцун Анастасія

# data[].attributes.attachment_link.title
Невідома Україна - Павло Скоропадський (частина 3/3)

# data[].attributes.attachment_link.description
Фільм з циклу "Невідома Україна".

# data[].attributes.headline
Яцун Анастасія

# data[].attributes.subject
Яцун Анастасія

# data[].attributes.attachment_link.title
Невідома Україна - Павло Скоропадський (частина 1/3)

# data[].attributes.attachment_link.description
Фільм з циклу "Невідома Україна".

# data[].attributes.headline
Яцун Анастасія

# data[].attributes.subject
Яцун Анастасія

# data[].attributes.body
Вікторина

# data[].attributes.attachment_link.title
Гетьманат П.Скоропадського. Директорія УНР.

# data[].attributes.headline
Олексій Бирюченко

# data[].attributes.subject
Олексій Бирюченко

# data[].attributes.attachment_link.keywords[].name
телеканал рада

# data[].attributes.attachment_link.keywords[].name
велич особистості

# data[].attributes.attachment_link.keywords[].name
павло скоропадський

# data[].attributes.attachment_link.title
Велич особистості 9.05.15 Павло Скоропадський

# data[].attributes.attachment_link.description
Ірина Фаріон, мовознавець. Тема: Павло Скоропадський

# data[].attributes.headline
Прилепа Володимир

# data[].attributes.subject
Прилепа Володимир

# data[].attributes.attachment_link.title
Невідома Україна. "Павло Скоропадський". Фільм 92

# data[].attributes.headline
Олексій Бирюченко

# data[].attributes.subject
Олексій Бирюченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Не задано название

# data[].attributes.body
Презентація.

# data[].attributes.headline
Прилепа Володимир

# data[].attributes.subject
Прилепа Володимир

# data[].attributes.body
Гра.

# data[].attributes.attachment_link.title
Павло Скоропадський.

# data[].attributes.attachment_link.description
Потрібно відгадати слова на тему зв'язану з Павлом Скоропадським.

# data[].attributes.headline
Рибальов Артур

# data[].attributes.subject
Рибальов Артур

# data[].attributes.body
Дани́ло Па́влович Скоропа́дський (31 січня (13 лютого) 1904, Санкт-Петербург — 23 лютого 1957, Лондон) — українськийполітичний і громадський діяч, син Гетьмана Павла Скоропадського, Гетьманич, лідер та провідник гетьманського руху у 1948-57 рр. Народився у Петербурзі, за фахом інженер. З 1919 року в еміграції у Швейцарії, Німеччині, а з 1939 — в Англії. З 1932року допомагав батькові в керуванні Гетьманським рухом. По війні брав активну участь в організації українського життя уВеликобританії, з 1949 року — почесний голова Союзу Українців у Великобританії. У 1948 перебрав Верховне управління Гетьманським рухом. Помер у Лондоні 23 лютого 1957 року за загадкових обставин.

# data[].attributes.attachment_link.title
Гетьман Павло Скоропадський

# data[].attributes.headline
Літвінюк Назар

# data[].attributes.subject
Літвінюк Назар

# data[].attributes.body
Джерела

Скоропадський П. Спогади (кінець 1917 — грудень 1918). — Київ — Філадельфія, 1995.

Дорошенко Д. Мої спогади про недавнє минуле (1914—1920). — Мюнхен, 1969.

Дорошенко Д. Історія України. 1917—1923 рр.: Українська гетьманська держава 1918 року. — Ужгород, 1930.

Мирослав Попович. ХХ Червоне століття. — Київ: АртЕк, 2005.

ВІКІПЕДІ

# data[].attributes.headline
Літвінюк Назар

# data[].attributes.subject
Літвінюк Назар

# data[].attributes.body
Оцінка діяльності

Більшість сучасників Скоропадського його діяльність оцінювали більше негативно, ніж позитивно, оскільки німецькі війська багато ким сприймалися як окупанти. Наприклад, соціал-демократ Ісаак Мазепа писав, що режим Скоропадського був «владою російських реакційних кіл» і «протиукраїнським режимом». Володимир Винниченко вважав, що Скоропадський прагнув до скасування української державності і реставрації «єдіной недєлімой». А. Шаповал казав, що

«Гетьманський режим поставив проти себе дві сили: російсько-жидівську буржуазію, поміщиків і українських куркулів проти українськселянських робітничих мас.».

Інший сучасник Скоропадського Петро Врангель, якому гетьман пропонував бути начальником штабу у своїх спогадах писав:

«З приходом німців знову з'явилися газети, переважно київські. Переворот на Україні та освіта гетьманства були для нас повною несподіванкою»...Скоропадський гаряче почав доводити мені, що Україна має всі дані для утворення самостійної і незалежної держави, що прагнення до самостійності давно живе в українському народові, а за останні багато років посилено працювала в цьому напрямі Австрія, і плоди цієї роботи значні. Урешті-решт він став доводити, що об'єднання слов'янських земель Австрії та України і утворення самостійої і незалежної України, мабуть єдине життєве завдання».

Про взаємими гетьмана з Німеччиною згадував й Антон Денікін:

«За кілька днів до захоплення влади він (Скоропадський) приїхав до одного з відомих київських генералів і запропонував йому взяти участь в утворенні нового уряду, «який має замінити Центральну Раду і стати посередником між німецьким командуванням і українським народом». Згадав, що в цій справі зацікавлені німці...Коли співрозмовник відповів відмовою, мотивуючи «неприйнятністю для нього роботи з німцями на них», Скоропадський заперечив, що «німці тут ні до чого, що він буде вести цілком самостійну політику», і закінчив навіть наївною заявою, що «сподівається обійти німців і змусити їх працювати на користь України»» [4].

Видатний український історик та філософ Мирослав Попович у книзі «Червоне століття» каже, що «режим Скоропадського — це правоцентриський авторитарний режим, але немає жодних підстав вважати його антиукраїнським».

Підводячи підсумки, Попович пише, що насправді, уряду Скоропадського вдалось добитись внутрішньої стабільності, збити хвилю погромів і бандитизму, стабілізувати фінанси, нормалізувати торгівлю і створити передумови для економічного пожвавлення, принаймні в сільському господарстві.

# data[].attributes.headline
Рибальов Артур

# data[].attributes.subject
Рибальов Артур

# data[].attributes.body
Сім'я

11 січня 1898 року Павло Скоропадський одружився з російською аристократкою Олександрою Дурново, дочкою генерал-лейтенантаПетра Дурново і його дружини Марії, уродженої княгині Кочубей.

Подружжя Скоропадських мало шестеро дітей:

Марія Скоропадська (1898–1959; по чоловікові графиня Монтрезор),

Єлизавета Скоропадська (1899–1975; по чоловікові Кужім),

Петро Скоропадський (1900–1956), був хворий на епілепсію,

Данило Скоропадський (1906–1957)

Павло Скоропадський (1915–1918), помер у дитинстві внаслідок хвороби.

Олена Скоропадська (1919–2014).

Дружина Олександра

Син Данило

Донька Єлизавета

Гетьман з родиною

# data[].attributes.headline
Рибальов Артур

# data[].attributes.subject
Рибальов Артур

# data[].attributes.body
Вшанування пам'яті

Меморіальна дошка на вулиці Інститутській, 20/8 вКиєві

Вулиця Павла Скоропадського в місті Київ.

Меморіальна дошка в місті Київ.

Вулиця Павла Скоропадського в місті Вінниця.

Провулок Павла Скоропадського в місті Вінниця.

На його честь названий 99 пластовий курінь імені Його Світлості Ясновельможного Пана Гетьмана Всієї України генерала-лейтенанта Павла Петровича Скоропадського.

# data[].attributes.headline
Рибальов Артур

# data[].attributes.subject
Рибальов Артур

# data[].attributes.body
Нагороди

Нагрудна зірка Ордена Червоного Орла, врученого Павлу Скоропадському під час відвідин Німеччини 1918 року.

Орден Святої Анни 3-го ступеня з мечами і бантом

Російсько-японська війна (1904–1905)осавул 3-го Верхньоудінського полку Забайкальського козачого війська:нагороджений за найвищим наказом Миколи II від 29 жовтня 1904 року за заслуги у боях проти японців з 20 квітня по 4 липня 1904 року.

Орден Святого Георгія 4-го ступеня

Перша світова війна (1914–1917)генерал-майор, почет Його Імператорської величності, командир 1-ї бригади 1-ї гвардійської кавалерійської дивізії:нагороджений за найвищим наказом Миколи II від 13 жовтня 1914 року за відмінне командування лейб-гвардії Кінним полком з формулюванням: «керуючи в бою 6 серпня під Краупішкеном центром бойового порядку, незважаючи на лютий артилерійській і рушничний вогонь противника, захопив частину позиції противника і утримав її, не допустивши навіть німціввідійти без величезних втрат, завдяки чому вельми сприяв кінцевому успіху».

Орден Червоного орла, Великий хрест:

за нормалізацію українсько-німецьких відносин (1918).

# data[].attributes.headline
Шемерда Богдан

# data[].attributes.subject
Шемерда Богдан

# data[].attributes.body
Народився 15 травня 1873 року у німецькому місті Вісбадені в родині офіцера армії Російської імперії Петра Скоропадського. Першою мовою, якою почав розмовляти маленький Павло, буланімецька. Бабця Павла Петровича — Єлизавета Петрівна Скоропадська-Тарновська також часто гостювала на німецьких курортах і померла у Вісбадені. Дитячі роки провів у родовому маєткуТростянець Харківської губернії. У садибі Скоропадських була велика колекція предметів української старовини, портретів визначних діячів. У сімейному житті родина зберігала, дотримувалася старих українських звичаїв.

Освіту Павло розпочав з Стародубської гімназії. Сімейні традиції, як і традиції всієї тодішньої аристократії Російської імперії, вимагали, щоб юний Скоропадський пішов шляхом військовика (військова кар'єра приваблювала). 1886 року Павло вступив до Петербурзького Пажеського корпусу, успішно закінчив його у 1893 році. Молодого офіцера призначили на службу до Кавалерґардського полку, де тимчасово виконував обов'язки командира ескадрону. За два роки Павло отримав призначення на посаду полкового ад'ютанта цього полку, у грудні1897 року став поручником.
З початком російсько-японської війниподав рапорт з проханням перевести його на фронт у діючу армію. Наприкінці лютого 1904 року виїхав з Петербурга вМаньчжурію.

З 16 березня 1904 року служив у Мукдені, в складі 1-ї Маньчжурської армії. Він бувосавулом 3-го Верхньоудинського полку Забайкальського козачого війська. 1 травня молодого офіцера перевели в штаб, на посаду ад'ютанта генерал-лейтенанта Федора Келлера, командувача Східного загону Маньчжурської армії. Проте 1 жовтня Скоропадський покинув штабну роботу за власним бажанням і став командиром 5-ї сотні 2-го Читинського полку забайкальских козаків. Його загони брали участь у розвідувальних операціях та блискавичних нападах на тили противника.

29 жовтня 1904 року за заслуги в боях проти японців з 20 квітня по 4 липняімператор Микола ІІ нагородив українського офіцера орденом Святої Анни3-го ступеня з мечами і бантом[2]. Його також було нагороджено Георгіївською зброєю «За хоробрість»[Коли?].

В травні 1905 року Скоропадського призначили на посаду ад'ютанта генералаМиколи Ліневича, командувача російськими військами на Далекому Сході[3]. На цій посаді він пробув до 7 листопада.

У грудні 1905 року імператор Микола ІІ призначив Скоропадського своїм фліґель-ад'ютантом, із наданням званняполковника.

4 вересня 1910 року полковник Скоропадський став командиром 20-го драгунського Фінляндського полку, лишаючись фліґель-ад'ютантом. У 1912році йому було присвоєно звання генерал-майора імператорського полку.Перша світова  війна З початку Першої світової війни Павло Скоропадський відправляється на фронт, і вже 6 серпня 1914 року Кінний полк генерала Скоропадського відзначився в бою під Краупішкеном. Подальша військова служба проходила вдало, і незабаром він вже командував гвардійською кавалерійською дивізією. Відзначився в боях з німцями під Каушеном і Трисвятами. Після отримання влітку 1916 року чину генерал-лейтенанта Павло Скоропадський 22 січня 1917 року приймає командування 34-м армійським корпусом, який розташовувався на теренах України. Перебуваючи на посаді командувача цього корпусу, Павло Петрович вперше познайомився з масовим українським революційним рухом.

# data[].attributes.headline
Прилепа Володимир

# data[].attributes.subject
Прилепа Володимир

# data[].attributes.body
Скоропадський