# data[].attributes.body
Odborný článek 2

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: Jak si usnadnit psaní textů?

# data[].attributes.attachment_link.description
Na počítači píšeme všichni; někdo více, někdo méně. Moderní textové editory disponují řadou funkcí, které nám psaní zpříjemňují, včetně podpory konkrétního jazyka. Cílem tohoto článku je představení nástrojů, které Word (a obecně i jiné editory) nabízí pro český jazyk. Dozvíte se mimo jiné, jak se vyhnout pravopisným chybám, kde čerpat inspiraci pro tvorbu košatějších textů nebo jak se vypořádat s dělením slov. To vše na konkrétních funkcích programu MS Word.

# data[].attributes.body
Odborný článek 5

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
V současné době čteme stále více textů v digitální formě. Jistě to má své výhody. Nemusíme plýtvat papírem, barvou na tisk, elektronické/digitální knihy jsou často levnější a přenositelnější. A co víc - text si můžeme rovnou zvýrazňovat, a dokonce i psát poznámky. Např. společnost Amazon nabízí aplikaci digitální notebook, ve které na obrazovce počítače najdeme všechny svoje poznámky. K těm se pak můžeme kdykoli vrátit a pracovat s nimi. Když však takové psaní poznámek srovnáme s psaním na papír nebo rovnou do knihy, zjistíme, jak zdlouhavé je vyťukat poznámku ve čtečce nebo i na tabletu, nehledě na to, že nemůžeme využívat kresbiček, drobných myšlenkových map nebo grafických organizérů hned vedle textu ručně na papír vložených. [1]

Rozporuplné studie

Z některých studií vyplývá, že žáci všech věkových kategorií, od základní školy po vysokou školu, vstřebávají více informací, když čtou na papíře než na obrazovkách, zejména pokud jde o odborné texty. Zároveň raději čtou texty tištěné. [2] [3]

Je to z mnoha důvodů, z nichž řada ještě není prozkoumána. Například digitální texty máme tendenci číst rychleji, spíše texty prohlížíme, což je způsobeno velkým množstvím informací, které chceme zvládnout. V digitálním prostředí stále zvažujeme, zda klikat na hyperlinky, přizpůsobujeme svůj pohled neustále se měnícímu vzhledu stránky na obrazovce (font, barva, velikost textu), bojujeme s mnoha jinými lákadly a přemlouváme sami sebe k další práci. [4]

Přesto se najdou i studie, které neprokázaly záporný vliv čtení digitálních textů na porozumění. Některé například ukazují, že problém může být v seberegulaci. Když totiž žákům omezíme čas strávený u čtení digitálních textů, porozumění je stejné jako u tištěných textů. Zajímavé také je, že hráči počítačových her jsou i lepší čtenáři digitálních textů. [4]

Nové strategie

S přibývajícím množstvím digitálních textů začíná být jasné, že ať už čteme na čemkoli, trik spočívá v tom být aktivním čtenářem a adaptovat svoje strategie na nové způsoby čtení. To, že jsou výsledky mnoha studií vůči digitálním textům negativní, může znamenat, že porozumění novým médiím vyžaduje dlouhodobější trénink. [5]

Výzkumy tedy nejsou argumentem proč nečíst digitálně, spíš si na základě nich více uvědomujeme, že čtení digitálních textů je pro nás obtížnější, a často je spíše jen prohlížíme.

Jerry Fingal ve svém článku [6] uvádí tyto návrhy pro učitele:

Musíme uzpůsobit materiály a činit děti gramotnými tak, že budou komunikovat s textem (S covidovou situací získává na pozornosti, jak materiály vlastně tvořit.)

Použít digitální anotace

Zpomalit, aktivně se zapojovat, diskutovat, reflektovat (záměrně narušovat prohlížení)

Pomoci si papírem a tužkou (Např. pomocí podvojného deníku s očíslovanými kapitolami a poznámkami.) [1]

Ukázat žákům, jak číst digitální texty (Nepracovat jen s texty tištěnými.)

Michele Eaton také upozorňuje [6] na to, že se učitelé bohužel neučí, jak odlišně člověk interaguje s digitálními texty, často proto pouze překlápíme tradiční způsoby do online prostoru. I na to je třeba myslet.

Za jednu z nejlepších aktivních cest považuje řada autorů zvýrazňování informací a psaní poznámek na okrajích. Tím dáváme žákům do rukou schopnost, jak vést s textem vnitřní rozhovor. Právě v „soukromé" komunikaci s textem se odehrává přemýšlení o textu, vyjasňování, usuzování, hodnocení a mnoho jiných procesů, které nakonec vedou k porozumění. Psaní poznámek zpomaluje proces čtení, udržuje pozornost a zároveň slouží jako záložky, ke kterým se můžeme vrátit. [7]

Ještě než se začneme zabývat anotacemi, zůstaňme chvíli u činnosti, která anotování předchází. Když si totiž píšeme poznámky na okraj textů, nejprve si určitou pasáž zvýrazníme. Buďto ji podtrhneme, nebo zakroužkujeme, dáme do obdélníku apod. Tato metoda je učiteli hojně doporučována, nicméně řada výzkumů ukazuje, že samotné zvýrazňování v digitálních textech není příliš efektivní a vytváří falešný pocit znalosti. Je potřeba k němu doplnit řadu dalších strategií, jako je shrnutí odstavce, vysvětlení spolužákovi apod. [8] [9]

Společné anotace

Máme tedy v situaci hledání nových strategií tento postup předem zavrhnout? Při bližším pohledu najdeme i studie, které přínosy digitálních anotací potvrzují. [10] Tato zkoumání se týkají tzv. společných anotací (social annotation). V tomto případě žáci anotují jeden text a zároveň anotace ostatních. Jejich úkolem je napsat nejméně dva komentáře a jednu otázku na jednu stránku. Samostatný akt čtení je převeden do konverzace s druhými čtenáři. Matthew Faber přirovnává takovou spolupráci k rodinné kuchařce, kde si můžeme přečíst poznámky k receptům už od našich babiček a prababiček. [11] Obrázkové anotace na okrajích knih jsou známé dokonce už od 13. století.

Jenže společné anotování se s příchodem digitálních technologií posunulo. Něco si přečíst a pak odpovídat na otázky učitele např. do textového editoru není vůči procesu čtení příliš autentické, neboť musíme neustále něco dohledávat v textu zpětně. Je však řada webových aplikací, které jsou mnohem efektivnější, protože se anotuje přímo do textu.

K dalším přínosům patří kromě zlepšení učení také zvýšení pocitu sounáležitosti s ostatními spolužáky. Studenti Simon Fraser University po semestru práce se společnými anotacemi také uváděli [14], že jim podobná diskuse pomáhá porozumět jiným úhlům pohledu nebo přemýšlet o učivu i mimo výuku. Co se týká konkrétních čtenářských dovedností, analýza ukázala, že žáci text interpretovali, tvořili shrnutí, řešili problémy, hledali souvislosti, vyjasňovali si neznámá místa, definovali obtížné termíny a kladli si otázky. Klady ocenili zejména introvertní žáci, protože mají možnost častěji přispívat do diskuse. [10] [12] [13] [14]

Sociální anotace jsou účinné, jsou-li vedené učitelem. Je proto vhodnější, když se učitel diskuse také účastní. Jeremiah Kalir (autor knihy o komentování) [11] doporučuje jako první napsat svůj komentář jako vzorový model a žádá žáky o komentování míst, které je zaujmou.

Nápomocná mohou být kritéria pro hodnocení anotací, didaktickou stránku je ale potřeba dále prozkoumávat. Mezi doporučení patří využít co nejjednodušší aplikaci a ujistit se, jaké formáty aplikace podporuje, ponechat žákům dostatečný čas na to, aby si na ni zvykli, být žákům nápomocen, dát přednost práci v malých skupinách 2-3 žáků. [12] [13]

Nejpoužívanější aplikace

NowComment - Aplikace, do které učitel může nahrát textový nebo obrázkový materiál zdarma. Na ukázky anotací v prostředí NowComment se můžeme podívat např. u hry Macbeth nebo grafického románu The Arrival.

Hypothesis - Po registraci do účtu nabídne aplikace rozšíření do Chromu, popř. bookmarklety podporující většinu prohlížečů, a dokonce i LMS. Url adresu webových stránek, které anotujeme, můžeme sdílet se žáky. Ti mohou přidávat komentáře, odkazy, videa, obrázky, reagovat na spolužáky a rozvíjet další konverzaci. [11]

Diigo - Pokud budeme chtít vyzkoušet společné anotování, je potřeba požádat o učitelský účet, který je bezplatný.

Scrible - V základní verzi zdarma. Více možností zvýrazňování je placených (více barev, podtrhávání, přeškrtávání), za výhodu ale můžeme považovat synchronizaci s Google Classroom.

Otázka budoucnosti

Jistě najdeme i další aplikace vhodné k prozkoumávání. Nesmíme však zapomínat, že digitální prostředí neobsahuje jen texty. V budoucnu se budeme muset poohlížet i po aplikacích anotujících např. video nebo v současné době všudypřítomný podcast. Z pročtených materiálů je však jasné, že budou muset vzniknout další studie, které lépe ozřejmí procesy, jakými vnímáme digitální texty, a také o jaké druhy textů se jedná. Prozatím bychom si měli být vědomi toho, že online prostředí vyžaduje i jiné strategie a plánované zařazování do výuky. Jak totiž upozorňuje PISA 2018 [15], nemůžeme předpokládat, že se děti tyto dovednosti naučí samy, a je tedy na nás, abychom cíleně zvažovali, jak takové texty číst.

*
Článek byl finančně podpořen a vytvořen v rámci spolupráce Spomocníka na kampani Gramotnosti.pro život - Učíme v souvislostech, kterou v rámci aktivit NPI ČR řeší systémový projekt OP VVV Podpora práce učitelů.

# data[].attributes.attachment_link.title
Spomocník: Strategie čtení digitálních textů: společné anotace

# data[].attributes.attachment_link.description
Čtení digitálních textů se ukazuje být odlišné od čtení textů tištěných. Žáky je proto nutné naučit nové strategie a přístupy. Článek zvažuje klady a zápory typických přístupů použitých nejprve u tištěných textů a nabízí řešení ve společných anotacích.

# data[].attributes.body
Název tohoto modulu v interaktivní osnově je - Jak správně upravit akademický text. Z témat interaktivní osnovy předmětu IT je tento modul první, který mě zaujal, a proto jsem vybrala několik odborných článků, o nichž si myslím, že stojí za přečtení.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Zpracování textů záleží na tom, pro koho a proč je píšeme. Je něco jiného, když píšeme pracovní texty, když uveřejňujeme statusy na sociální sítě, když skládáme básničky nebo vymýšlíme pohádky, anebo když píšeme závěrečnou práci.

Přeskakování mezi jednotlivými styly psaní nemusí být vždy jednoduché. Podobný problém řeší i jeden můj čtenář, který trochu trpí při psaní své bakalářskou práci. Z práce je totiž zvyklý na psaní jiných textů, které mají jasný řád, od kterého se nelze odchýlit.

Otázka od mého čtenáře

V prvé řadě bych Vám chtěl ohromně moc poděkovat za Vaše videa, Váš blog a především Váš e-book, který je pro mě perfektní „kuchařkou", jak komunikovat s mým vedoucím práce. Některé věci bych si jinak opravdu neuvědomil, i když po jejich přečtení mi to přijde naprosto samozřejmé a logické. 🙂

V druhé řadě bych se na Vás rád obrátil s prosbou o radu při psaní mé bakalářské práce. Sedm let již pracují na finančním úřadě, kde je psaní náplní mé každodenní práce. A tak jsem předpokládal, že pro mě bude bakalářská práce jednou z nejjednodušších částí studia. Ale záhy jsem se přesvědčil o úplném opaku.

Největší a přetrvávající problém mám v „přepnutí" stylu psaní. V práci vyhotovuji texty v délce přesahující diplomové práce, ale ty se píšou úplně jiným stylem. Jsou to většinou rozkazy, sdělení, výzvy, zprávy, protokoly aj. V bakalářské práci ale nejde o postup „ex offo", nýbrž o empirické bádání.

Vím, že moji kolegové, kteří si též dodělávají při práci vysoké školy, řeší úplně to stejné. Což mě sice na jednu stranu uklidňuje, že v tom nejsem sám, nicméně to pořád neřeší můj problém.

Neměl byste prosím nějakou radu, jak toto prolomit? Vyzkoušel jsem již mnoho rad a zatím mi nic nefungovalo anebo s velmi malým úspěchem, např. čtení podobných prací, odborných textů a knih.

Moje odpověď

Děkuji Vám za důvěru, se kterou jste se na mě obrátil. Současně děkuji i za milé hodnocení mého e-booku. Opravdu mi udělalo radost, že ho takto vnímáte. 🙂

Tak a teď se můžeme pustit do toho přepnutí psacích stylů. Protože se už 15 let probírám podobnou literaturou jako Vy - daňovými zákony, pokyny, rozsudky, nálezy, výklady, aj. - chápu, že je to úplně jiný styl psaní než bakalářská práce.

Inu každý text mé své vlastní publikum, pro které ho autor píše. Já osobně závěrečné práce vnímám jako mistrovské dílo každého studenta, ve kterém může zúročit znalosti z celého studia a k jehož psaní může přistoupit dle svého uvážení, pokud možno, kreativně.

Vždyť koho by bavilo psát šablonovité řešení, když už předem ví, že se nemůže ani o píď odchýlit od zažitého pořádku, anebo se dá předem odhadnout výsledek. Psaní diplomových prací je jako takové malé dobrodružství směřující k nějakému cíli. ( Tento odstavec berte, prosím, s drobnou nadsázkou. Trochu jsem popustil uzdu své fantazii. :))

Co pomáhá nejvíce k dosažení cíle, i když to studenti neradi slyší, je jeho jednoznačné vymezení a také určení cesty, po které se budou k tomuto cíli ubírat. Ta cesta se označuje jako metodika a jde o mapu, po které pak mohou jít i Vaši následovníci.

Samozřejmě proto, aby vše klapalo takhle ideálně, nesmíte podcenit výběr tématu a musíte psát o něčem, v čem vidíte přínos a k čemu máte nějaký vztah.

Jak přepnout mezi styly psaní bakalářské práce?

Sám jste už vyzkoušel to, co bych Vám chtěl doporučit i já. Abyste mohl psát v diplomkovém stylu, je nutné zjistit, jak se ony závěrečné práce píšou. Nestačí však jen číst cokoliv. Váš výběr by měl být zaměřen na práce na podobné téma.

Píšete-li např. o dani z přidané hodnoty, jen těžko vám pomohou práce, které se píšou na marketingu. Vyhledejte si práce o dani z přidané hodnoty, příp. jiná obecnější daňová témata. V těchto pracích můžete hledat inspiraci, jak svoji práci zpracovat - co se osvědčilo a co ne.

Nestačí se ale omezovat jen na jiné diplomky, ale stejně byste se měl zaměřit na odborné články, knihy a jiné publikace z dané oblasti. Pokud nevíte, kde získat zdroje pro literární rešerši, přečtěte si tento můj článek.

Jakmile se Vám podaří najít představu, jak téma zpracovat, myslím, že se to přepne skoro samo. Pokud Vám ale představa chybí, bude se Vám psát hodně špatně. Proto neváhejte oslovit svého vedoucího a domluvte si s ním konzultaci co nejdříve. Někdy stačí (půl)hodinová konzultace, a jakmile najdete směr, psaní pak jde snáze.

Studenti často odkládají psaní diplomky jen proto, že nevědí, jestli tam mají psát něco konkrétního a taky jestli to nebude blbé. Ztrácí tak zbytečně čas.

Shrnutí mých doporučení:

Nejdříve bych začal hledáním publikací na stejné nebo podobné téma a hledal v nich inspiraci, jak téma zpracovat.

Vytvořil bych si metodiku tak, aby mi pomohla dojít ke stanovenému cíli.

Jakékoliv problémy se zpracováním tématu bych konzultoval s vedoucím práce.

Nebojte se začít psát. Na popsaném papíru se snáze škrtá a pravidelným cvikem se Vám bude psát snáze. I s Vašimi pracovními texty to přece bylo podobné. 😉

Nic lepšího mě bohužel nenapadá. Možná jste čekal nějakou zkratku, ale nic jako kouzla a čáry v bakalářce neexistuje. A pokud ano, smrdí to průšvihem.

Přesto Vám přeji, abyste brzy našel svůj styl a aby Vám šlo psaní od ruky.

Pavel Semerád

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Zobrazit veškeré příspěvky od Pavel Semerád →

# data[].attributes.attachment_link.title
Jak změnit styl psaní z pracovních textů na bakalářku? | Pavel Semerád

# data[].attributes.attachment_link.description
Pokud jste v práci zvyklí na styl psaní určitého typu textů, může být pro vás jeho změna na psaní bakalářky trochu problém. Proto vám poradím, jak na to.

# data[].attributes.body
Odborný článek 3

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Dne 1. 12. 2022 vstoupila v platnost nová citační norma ČSN ISO 690:2022 obsahující pravidla a příklady citování nových formátů, např. z oblasti sociálních sítí, uměleckých artefaktů, archiválií, rukopisů aj. [1] To, co bychom ale v současnosti asi potřebovali nejvíc, tj. pravidla a příklady citování umělé inteligence, tam ovšem chybí. Je to patrně dáno mimo jiné i nešťastným načasováním tohoto vydání, které spatřilo světlo světa pouhý jeden den poté, co společnost Open AI představila světu ChatGPT. A tak se asi brzy dočkáme nové verze, která formáty generativního AI už zahrnovat bude.

Návrh nové normy 2023 by mohl vycházet z již existující příručky vytvořené Asociací moderních jazyků (Modern Language Association, dále jen MLA), která obsahuje detailní manuál na to, kdy a jak generativní AI citovat. [2]

Pojďme si postupně některé situace a příklady z ní představit.

Kdy bychom měli citovat generativní AI podle MLA

1. Citujte generativní AI nástroj vždy, když parafrázujete, citujete nebo do své vlastní práce zahrnujete jakýkoli obsah (text, obraz, data nebo jiný), který byl tímto nástrojem vytvořen.

2. Přiznejte všechna funkční použití AI nástroje (jako je např. úprava vašich textů, překladání slov) v poznámce, vašem textu nebo na jiném vhodném místě.

3. Ověřujte sekundární zdroje, na které AI nástroj odkazuje.

[2]

Šablona MLA pro tvorbu citace

MLA též vytvořila šablonu, obsahující základní prvky, které by citace měla obsahovat. Patří sem následující:

Název zdroje (popis promptu)

Název AI nástroje (např. ChatGPT)

Verze AI nástroje (datum dané verze)

Název společnosti, která AI vytvořila

Datum vytvoření obsahu

URL adresa AI nástroje (případně unikátní URL konverzace, je-li k dispozici, viz dále)

[2]

4 příklady, jak citovat generativní AI podle MLA

1. Parafrázování generovaného textu
Zadání pro ChatGPT:
Popiš symboliku zeleného světla z románu Velký Gatsby od F. S. Fitzgeralda.
Parafrázování generovaného textu:
Zelené světlo především symbolizuje čtyři hlavní věci: optimismus, nedosažitelnost amerického snu, chamtivost a závist ("Popište symboliku"), a pravděpodobně ta nejdůležitější, která spojuje všechna čtyři témata, je chamtivost.
Uvedení zdroje:
"Popiš symboliku zeleného světla z románu Velký Gatsby od F. S. Fitzgeralda" prompt. ChatGPT, verze z 13. 2., OpenAI, 8. 3. 2023, chat.openai.com/chat.

2. Citování generovaného textu
Zadání pro ChatGPT:
Ve 200 slovech popiš symboliku zeleného světla z románu Velký Gatsby.
Citování generovaného textu:
Když byl ChatGPT požádán o popis symboliky zeleného světla v románu Velký Gatsby, poskytl shrnutí o optimismu, nedosažitelnosti amerického snu, chamtivosti a závisti. Nicméně, když byl dále vyzván k uvedení zdroje, ze kterého toto shrnutí vychází, uvedl, že mu chybí "schopnost provádět výzkum nebo citovat zdroje nezávisle", ale že může "poskytnout seznam vědeckých zdrojů souvisejících se symbolikou zeleného světla v knize Velký Gatsby" ("V 200 slovech").
Uvedení zdroje:
"Ve 200 slovech popiš symboliku zeleného světla z románu Velký Gatsby." navazující prompt k uvedení zdrojů. ChatGPT, verze z 13. 2., OpenAI, 9. 3. 2023, chat.openai.com/chat.

3. Citování kreativních vizuálních prací (generativních obrázků)

Pokud do své práce začleňujete obrázek generovaný umělou inteligencí, vytvořte pro něj popisek s informacemi o zadání (promptech), následovaný názvem zvoleného nástroje AI, jeho verzí a datem vytvoření takto:

Obr. 1. "Pointillistická malba ovečky na prosluněném poli z modrých květin" prompt, DALL-E, verze 2, OpenAI, 8. 3. 2023, labs.openai.com/.

4. Citování kreativních textových prací (např. básní)

Pokud požádáte generativní nástroj AI o vytvoření díla, např. básně s názvem Slunečnice, odcitujete ji ve svém textu takto:

"Slunečnice" báseň o slunečnici. ChatGPT, verze z 13. 2., OpenAI, 8. 3. 2023, chat.openai.com/chat.

Pokud práce název nemá, začleňte část nebo celou první řádku textu do popisu práce. Citace bude poté vypadat takto:

"Na pobřeží..." Shakespearovský sonet o pohledu na oceán. ChatGPT, verze z 13. 2., OpenAI, 8. 3. 2023, chat.openai.com/chat.

[2]

Uvádění unikátní URL adresy konverzace v citacích

Pokud máte možnost dostat se k vygenerování unikátní veřejné URL adresy vaší konverzace s chatbotem např. pomocí rozšíření ShareGPT v prohlížeči Chrome nebo jiným způsobem, používejte ji v citacích výše namísto adresy obecné. [2]
Pozn.: K datu publikování tohoto článku se nebylo možné k veřejné unikátní URL adrese konverzace s chatbotem ChatGPT dostat přímo z prostředí prohlížeče.
Než vyjde ČSN ISO 690:2023

Dá se předpokládat, že oficiální česká verze citační normy, obsahující všechny podoby citování AI, se od té americké, představené v manuálu MLA zase tolik lišit nebude. Než vstoupí v platnost, myslím, že můžete s klidem používat výše uvedené varianty. Je to pořád lepší, než obsah vygenerovaný AI necitovat vůbec.

# data[].attributes.attachment_link.title
Spomocník: Kdy a jak citovat AI podle MLA

# data[].attributes.attachment_link.description
Kdy a jak citovat obsah vytvořený generativní AI? Asociace moderních jazyků (MLA) představila příručku s detailním manuálem.

# data[].attributes.body
Odborný článek 4

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Čtení a určitá kritická práce s texty patří ke kánonu evropské vzdělanosti už od starověku. Ostatně velkou část zlomků z filozofických spisů nemáme přímo od jejich autorů, ale od těch, co píší o tom, co ten který filozof vlastně tvrdil. Moderní technologie ale zásadně rozšiřují jak dostupnost zdrojů, se kterými můžeme pracovat (již není třeba se vydávat do klášterních knihoven, pokud nepotřebujeme něco skutečně speciálního), tak možnostmi, jak s nimi aktivně pracovat. A právě to je téma, na které bychom se chtěli v následujících řádcích zaměřit.

Důvodů, proč právě kritická, technologiemi podpořená, systematická práce s textem je pro informační gramotnost zásadně důležitá, je více a rádi bychom poukázali alespoň na některé:

Studenti v ČR jsou sice zvyklí číst, ale chybí tradice náročnější analytické práce s textem, tak jak je běžná v anglosaském školství.

Práce s textem umožňuje získávat z něj informace a poznatky pro další vlastní výzkum nebo učení.

Pokud je odborný (nebo umělecký) text formou komunikace, jeví se jako velice užitečné, pokud s ním dokážeme podle toho pracovat.

Rádi bychom současně hned v úvodu zmínili, že jakkoli se budeme slovně fixovat na odborný text, v podstatě identické přístup je možné volit také v interpretačních seminářích, při práci s básnickým nebo jinak uměleckým textem. Námi analyzované cesty k práci s tímto druhem zdrojů jsou do značné míry univerzální - jde nám totiž o porozumění textu a jeho analýzu.

První úkol, se kterým si musíme poradit, je nalezení vhodného nástroje na čtení. Obecně se odborné texty nejčastěji nachází ve formátech PDF nebo EPUB. První má výhodu v tom, že udržuje stránkování a elektronický dokument vypadá stejně, jako bychom ho vytisknuli. Zásadní slabinou ale je, že se neumí přizpůsobit velikost obrazovky nebo čtenářským zvykům, jako je třeba volba fontu nebo barevného schématu. EPUB funguje na principu značkovacího jazyka velice podobného HTML, takže všechen jeho obsah je responzibilní a snadno stylovatelný, vždy v něm funguje fulltextové vyhledávání, dokáže se přizpůsobit rozměrům zařízení čtenáře. Nevýhodou ale je, že se z něj špatně cituje (nevíme, na které stránce se nachází daná část dokumentu, protože počet stran je závislý na nastavení čtečky) a většinou je v něm složitější pracovat se vzorci, tabulkami nebo diagramy. To vše se může zobrazovat nekorektně.

Prvním krokem proto bývá volba vhodného formátu, pokud tedy máme na výběr. Pravděpodobně optimální způsob práce je takový, že si stáhneme oba formáty, čteme EPUB a místa s citáty nebo s větším množstvím netextových informací zpracováváme z PDF. Ale záleží na preferencích konkrétního čtenáře.

Pokud jde o PDF čtečky, je možné doporučit například následující:

Adobe Acrobat Reader - v bezplatné verzi zvládá vyplňování formulářů a výborné zobrazování PDF souborů ve všech verzích. Poradí si také se zcela základními anotacemi, jako je práce s poznámkami nebo komentáři.

Nitro PDF Viewer - nabízí možnost tvořit PDF soubory, ale také je číst. Výbornou funkcí je rozdělení obrazovky na polovinu, takže lze jednoduše komparovat dva texty mezi sebou. Nabízí základní podporu anotace dokumentů, ale především funkce pro tvorbu vlastních výpisků či výtahů z původních zdrojů.

Foxit Reader - robustní nástroj pro čtení PDF souborů, ale dokáže také vyplňovat formuláře nebo pracovat s anotacemi dokumentů, což je pro náš účel klíčové. Podporuje i spolupráci více uživatelů na jednom dokumentu nebo třeba režim bezpečného čtení, pokud si nejste jistit tím, že PDF soubor je bezpečný. Zajímavostí je, že k souborům je možné vkládat například video nebo audio komentáře.

Adobe Acrobat Reader

Všechny tři uvedené nástroje je možné použít jak pro anotování textů, tak pro jejich čtení. Pokud bychom se chtěli podobně zaměřit na formát EPUB, nabízejí se například následující čtečky:

Calibre - nástroj na správu knihovny, dokáže odstranit DRM ochranu a nabízí možnost jednoduchého vyhledávání nebo převody mezi formáty. V posledních verzích došlo k řadě vylepšení u anotačních nástrojů, takže například barevná zvýraznění je možné použít téměř na kódování textu, podporovány jsou poznámky a samozřejmě fulltextové vyhledávání. Nevýhodou je méně pohodlné vlastní čtení.

Adobe Digital Editions - umožňuje číst EPUB soubory včetně multimediálních dat. Nabízí pěkný design, rychlé a pohodlné čtení a základní anotační funkce - zvýraznění, záložky a práci s poznámkami.

Icecream Epub Reader - je nástroj, který klade velký důraz na pohodlné čtení a podporuje také formát MOBI. Z anotační nástrojů jsou k dispozici záložky, poznámky a zajímavá je možnost snadného dohledávání pojmů na Google nebo na Wikipedii. Limitem aplikace je cena 20 USD.

Základy anotační práce

Pokud už máme vybraný nástroj, je na místě otázka, jakým způsobem vlastně provozovat to, co se v odborné literatuře označuje jako anotační chování, tedy vlastní aktivní práci s dokumentem.

První krok, který potřebujeme znát, je informace, co je vlastně cílem naší práce. Chceme se s textem rychle seznámit? Potřebujeme najít jednu informaci k seminární práci nebo budeme text podrobně systematicky analyzovat? To jsou jen některé možné otázky, které ale samozřejmě vedou ke zcela jiným strategiím práce s textem. Obecně bychom rádi upozornili na skutečnost, že v českém prostředí je stále zvykem hovořit například o přečtené knihy bez knihy, jako by bylo možné odloučit text a jeho intepretaci. Tyto nástroje umožňují velice snadno takovou intepretaci doplnit ukázkami, které ji učiní podstatně pevnější a průkaznější. Jen tím, že během čtení si lze do text vložit poznámku nebo zvýraznění, ke kterému se lze snadno vracet. V podstatně všechny nástroje umožňují z jednoho místa vidět všechna zvýrazněná nebo opoznámkovaná místa, což je oproti běžné papírové knize nebo jinému dokumentu velká výhoda.

Níže bychom rádi nabídli některé náměty na to, co lze s takovým textem v digitální podobě dělat:

Komentáře - výborně se hodí pro zachycení myšlenky, shrnutí, ale i pro množnost vracení se. Často člověk neví, proč mu právě daná část přišla zajímavá, užitečná, funkční. Jedna nebo dvě věty to často mohou doplnit a zajistit. Komentáře je možné snadno sdílet, dávat si do nich informace ohledně dalšího budoucího využití textu atp. A obecně je možné v nich vyhledávat. Velice užitečnou metodou je psát si na konec každé kapitoly nebo části krátké shrnutí, podpoří to reflexi i možnost vracet se ke konkrétním bodům v textu.

Záložky - mají asi nejméně praktické využití, ale i na ně je dobré upozornit. Umožňují snadno se vracet na místo, kde jsme přestali číst (například autor textu je využívá, když si chce založit místo, kam dočetl, ale současně listuje celou knihou či jiným dokumentem). Hodí se i pro rychlé upomenutí si na důležité místo.

Zvýraznění (jednobarevné) - umožňuje identifikovat důležitá místa, části textu, ke kterým se chceme později vracet. Obecně platí, že je lepé označovat více než méně textu. Opět kvůli vlastní technice hledání - vidět v náhledu nejen potřebné slovo nebo půl větu, ale i kousek kontextu je praktické.

Zvýraznění (vícebarevné) - velice doporučujeme pracovat s barvami, jejichž význam máte určitým způsobem definovaný. Například červeně označuji věci, se kterými nesouhlasím, žlutě co se mi hodí do seminární práce, modře zajímavá fakta, zeleně informace, ke kterým se chci později vracet. Lze ho případně navázat na metody, jako je INSERT.

Kreslené značky - některé nástroje umožňují do textu různě „malovat". To může někdy pomoci s pochopením nebo zvýrazněním určité problematiky, ale obecně se v nich špatně vyhledává. Doporučujeme tyto nástroje kombinovat s dalšími anotačními funkcemi, například se specifickou barvou zvýraznění nebo s komentářem. Hodně ale záleží na konkrétní implementaci. Dobře zvládnuté kreslené značky mohou významně pomoci s pochopením a zpracováním textu.

Všechny výše uvedené postupy se hodně zaměřují na práci s textem, jako na určitou jednotlivost. Pokud potřebujeme ale například zachytit širší myšlenkové uchopení nebo kontext, budeme muset sáhnout po dalších nástrojích. Velice dobré možnosti nabízejí například myšlenkové mapy (včetně možnosti psaní poznámek) nebo na dokumenty pěkně zaměřený OrgPad, který může posloužit jako místo na sbírání jednotlivých poznámek a dávání je dohromady.

Biblistické nástroje

Témata biblistická jsou v českém prostředí poměrně vzácná, pokud pomineme hodiny náboženství a církevní školy, obvykle se hovoří o Bibli ve vztahu k překladu, tu českobratrskému kralickému, tu Lutherově. Faktem ale je, že překládat Bibli není snadné a že pro práci s ní existuje řada nástrojů, které ukazují, jak skutečně pečlivě lze s texty pracovat. Pokud tedy například učíme o tom, že došlo k překladu do češtiny, stojí za to nechat studenty nějaký kratičký překlad - třeba jen jeden dva verše - udělat. Biblistické nástroje totiž nabízejí mnoho zajímavých funkcí, které ukazují nejen na proces překladu, ale také na speciální jemnou práci s textem.

Například v bezplatném nástroji Davar4 lze:

Zobrazit český překlad Bible a fulltextově v něm vyhledávat.

Sledovat řeckou či hebrejskou předlohu.

Pracovat s řeckým a hebrejským slovníkem.

Ke každému verši si psát vlastní poznámky s referencemi.

Pracovat s desítkami dalších jazyků.

Porovnávat jednotlivé české překlady.

Pracovat s komentáři k jednotlivým veršům.

Aktivita, která se tedy nabízí, je například následující: Najděte si J 1,1-2 v řečtině a přeložte ho do češtiny. Zkuste napsat jeden až dva odstavce o tom, co je obsahem jednotlivých veršů. Svůj výsledek porovnejte s vybranými překlady v češtině a angličtině. Popište, čím se liší a proč. Původní text Janova evangelia je v řečtině, proto se bude překládat z řečtiny. Problémem je, co překladem vlastně sledujeme - například nejznámější český ekumenický překlad sleduje jazykovou přesnost, Jeruzalémská bible naopak přesnost obsahovou, překlad užívaný u katolických liturgických čtení pak pochopitelnost a možnost hlasitého přednesu atp.

DAVOR4

Biblistické nástroje se dají obecně snadno přizpůsobit pro práci s libovolnými texty, ideálně standardizovaně připravenými, jako jsou překlady antických filozofů nebo i třeba Akvinského spisy. Pokud by Vám Davar4 nevyhovoval, lze sáhnout po známějších a rozšířenějších nástrojích, jako jsou e-Sword či Theophilos, který má pěkné a přehledné ovládání (na jeho stránkách je i nástroj na přípravu textů do tohoto programu).

I když tedy biblistika nepatří mezi obvyklá témata, z hlediska práce s textem jde o výborné tréninkové prostředí, které by bylo škoda nevyužít. Nástroje sice nemají většinou příliš moderní design, ale ovládání je většinou intuitivní a například pro komparaci překladů nebo pro skutečně pečlivé studium textů jde o velice dobrou skupinu aplikací, navíc ve všech uvedených příkladech bezplatných.

Závěr

Práce s textem je jednou z nejdůležitějších kompetencí, které si student může ze školy odnést, protože její využití je v podstatě univerzální. Představené nástroje a postupy významným způsobem rozšiřují to, jak mohly s podobnými dokumenty pracovat lidé ještě docela nedávno. Důraz na analytickou složku edukace je zcela zásadní a domníváme se, že předložené nástroje by mohly pomoci studentům s digitálními artefakty pracovat efektivněji. Současně ale platí, že klíčem k úspěchu v této oblasti nejsou vlastní nástroje, ale to, jakým způsobem s nimi dokáže učitel pracovat, před jaké problémy umí studenty postavit, aby pro ně bylo efektivní a smysluplné takové nástroje skutečně využívat.

Výsledky práce s textem je pak možné sdílet, diskutovat, užívat je v různých projektech, což ostatně některé z výše uváděných nástrojů také umožňují
Článek vznikl jako součást řešení projektu Platforma pro transfer znalostí: informační gramotnost pro středoškoláky v otevřeném mash-up virtuálním učebním prostředí (TIGUP) podpořeného TA ČR - kód projektu TL02000040. .

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: Jak číst a zpracovávat digitální (odborné) texty s využitím technologií

# data[].attributes.attachment_link.description
Článek se zaměřuje na možnosti využití vybraných nástrojů pro aktivní práci s textem. Tedy na možnosti anotačního chování podporujícího zpracování odborných, historických a dalších textů v souvislosti s prací s digitálními dokumenty.

# data[].attributes.body
Článek 5

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Šikovného pomocník na plánování a hlídání termínů si můžete pořídit i zcela zdarma, v podobě specializované aplikace.

Windows Live Mail

Výbornou alternativou placeného Outlooku je e-mailový klient Windows Live Mail. Nejen že získáte kvalitní aplikaci na práci s e-maily, kterou můžete propojit se svou schránkou na serverech jako je Gmail či Hotmail, ale navíc v něm najdete i plánovací kalendář. Windows Live Mail vás pak vždy včas upozorní na naplánované události.

E-mailový klient Windows Live Mail je součástí sady bezplatně použitelných aplikací Windows Live Essentials, kterou pro dovybavení Windows nabízí přímo Microsoft. Samozřejmostí je snadná ovladatelnost a uživatelské rozhraní v češtině.

Společný instalátor aplikací ze sady Windows Live Essentials si můžete stáhnout ze Sluncečnice zde (1,2 MB, freeware)

AllMyNotes

Komerční i bezplatně použitelnou verzi nabízí nástroj na správu poznámek a upozornění AllMyNotes. Program vám umožní pohodlně vkládat a spravovat poznámky, přidávat k nim obrázky, související soubory i vícenásobná upozornění nebo prohledávat celý obsah diáře.

Autoři myslí i na bezpečnost, proto jsou data šifrována a přístup k poznámkovému bloku lze ochránit silným heslem. Abyste mohli mít diář s poznámkami vždy při sobě, je k dispozici i přenosná verze pro instalaci na USB klíčenku a použití na libovolném počítači, aniž by bylo třeba do něj AllMyNotes instalovat.

V bezplatně použitelné edici AllMyNotes získáte přístup pouze k základním funkcím na vytváření a správu poznámek.

AllMyNotes 2.29 ve verzích pro instalaci do počítače i přenášení na USB klíčenkách stahujte ze Slunečnice zde (4,7 MB nebo 6,5 MB, shareware)

Task Coach

Open source plánovací aplikace Task Coach nabízí například řazení úkolů podle priority, jejich rozdělení na dílčí úkoly s danou hierarchií, opakování úkolů v nastavené periodě, spolupráci s e-mailovými klienty Outlook a Thunderbird nebo různé způsoby třídění a vyhledávání v nastavených úkolech.

Zajímavostí jsou i speciální verze programu Task Coach, určené pro mobilní telefony iPhone a tablety iPad. Stejně jako předchozí program je i Task Coach k dispozici v přenosné verzi, určené pro použití na USB klíčenkách.

Různé edice organizéru Task Coach 1.2.5 si můžete stáhnout ze Slunečnice zde (9,3 MB, open source)

Mozilla Sunbird

Zdarma dostupnému e-mailovému klientovi Mozilla Thunderbird sice lze vytknout, že nemá kalendář, řešení ale existuje. Kalendář Mozilla Sunbird nabízí všechny nezbytné funkce pro plánování času, nastavení upozornění na události, předvolby opakovaných úkolů i různé pohledy na kalendář.

Pomocí aplikace Lightning je navíc možné propojit e-mailového klienta Thunderbird s kalendářem Sunbird a získat tak výbavu schopnou konkurovat funkcím Outlooku. Sunbird i Thunderbird jsou k dispozici v češtině.

Kalendář Mozilla Sunbird 1.0 beta 1 stahujte ze Sluncčnice zde (6,4 MB, open source)

Přenosnou verzi Mozilla Sunbird Portable Edition stahujte ze Slunečnice zde (5 MB, open source)

myPortablePIM

Idea přenosných kalendářů pro instalaci na USB klíčenky je nepochybně správná. Také s aplikací myPortablePIM můžete mít svůj diář neustále při sobě a otevřít ho na jakémkoli počítači bez instalace.

Program nabízí nejen přehledný kalendář s nastavením připomínání naplánovaných událostí, ale rovněž i funkce správce hesel, RSS čtečky, adresáře kontaktů, internetového vyhledávače, poznámkového bloku nebo prohlížeče obrázků.

Pomocí programu myPortablePIM můžete také snadno kontrolovat nové zprávy ve vaší schránce na serveru Gmail. K dispozici je i speciální verze myPortablePIM pro netbooky, která má stejné funkce ovšem její uživatelské rozhraní je upraveno pro nižší rozlišení displejů nejmenších přenosných počítačů.

myPortablePIM 1.4.0 stahujte ze Slunečnice zde (39,4 MB, freeware)

Rainlendar

Program Rainlendar zobrazí kalendář a seznam naplánovaných událostí přímo na pracovní ploše počítače. Nabídka funkcí programu zahrnuje vedle nastavení různých upozornění například i správu více samostatných kalendářů současně nebo nastavení jejich vzhledu.

Placená edice programu Rainlendar Pro nabízí především možnost spolupráce s Outlookem nebo internetovou aplikací Kalendář Google. Také můžete sdílet svoje kalendáře s dalšími uživateli po síti.

Rainlendar 2.7 Lite stahujte ze Slunečnice zde (5,5 MB, freeware)

S jakými nástroji si organizujete čas a hlídáte termíny vy? Podělte se o svoje zkušenosti s ostatními čtenáři v diskusi.

# data[].attributes.attachment_link.title
Naplánovat si nejen Vánoce pomohou speciální programy - iDNES.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Nejen v předvánočním shonu se mohou hodit programy, které pomohou s organizací času a hlídáním všech termínů. Pokud používáte e-mailového klienta Outlook z kancelářské sady Microsoft Office, asi máte tento problém vyřešený, jelikož Outlook nástroje na organizaci času nabízí. Jsou ale i jiné možnosti.

# data[].attributes.body
Odborný článek 4

# data[].attributes.attachment_link.title
Srovnání kancelářských balíků MS Office, LibreOffice, Google

# data[].attributes.attachment_link.description
Srovnání MS Office, LibreOffice, MS Office online a Google Dokumentů, Tabulek a Prezentací. Doporučení k výběru vhodných programů.

# data[].attributes.body
Odborný článek 2

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jednou z velkých překážek v přechodu mezi operačními systémy je obava, zda bude mít uživatel k dispozici své oblíbené aplikace nebo alespoň jejich přiměřenou náhradu. V následujícím článku se pokusíme nabídnout určitý ucelený přehled toho, jaké jsou základní aplikace, které je možné v Linuxu pro běžnou činnost využívat. Nezaměříme se tak na aplikace, které jsou specifiky určené pro školní prostředí, ale spíše na nástroje určené k běžné činnosti - od organizace souborů přes práci s archivy, dokumenty či obrázky až po multimédia.

Článek tak může sloužit jako vodítko každému, kdo se rozhodne s Linuxem začít pracovat. Uvedené programy jsou obvykle dostupné (není-li řečeno jinak) jako open source. To znamená, že je mohou uživatelé bezplatně používat doma, ve škole i k výdělečným účelům bez nutnosti platit jedinou korunu.

V článku se pokusíme postupovat systematicky v tom ohledu, že budeme procházet jednotlivé oblasti a ke každé nabídneme určitou sadu užitečných nástrojů s tím, že jako preferované prostředí bude vnímáno Gnome. Půjde nám o vytvoření přehledu toho, čím je možné počítač vybavit, aby bylo možné jej začít hned používat, nikoli o diskusi nad tím, který z mnoha webových prohlížečů (hudebních přehrávačů, textových editorů, ...) je nejlepší.

Z hlediska didaktického je možné na tomto místě připomenout rozdíl mezi tím, jak se vytvářejí aplikace pro Windows (vyjma platformu .NET) a pro Linux. Každé grafické prostředí nabízí aplikacím velké množství hotových nástrojů a knihoven. Programátor se tedy zaměří na vytváření specifické komponenty funkčnosti a přitom využívá již předpřipravených knihoven. Proto je běh aplikací vytvořených pro KDE v Gnome (a naopak) často pomalý, neefektivní a má problémy se stabilitou. Často je také třeba nainstalovat velké balíky knihoven kvůli jinak triviální aplikaci. Proto se doporučuje snažit se vybírat aplikace nezávislé na grafickém prostředí nebo určené speciálně pro něj. Jednoduchým vodítkem může být počáteční písmeno - pakliže začíná název programu na velké K, je velmi pravděpodobné, že bude určené pro KDE, pokud na g, pak pro Gnome.

Práce se soubory

Zřejmě základní požadavek uživatele je práce se soubory. O tu se v Gnome stará obvykle Nautilus (jde tedy o alternativu k Průzkumníkovi z Windows). Jde o relativně komplexní aplikaci, která zvládá přístup ke vzdáleným místům (ať již jde o lokální disk, FTP server a další). Mezi zajímavosti patří práce s více kartami současně (není třeba mít otevřeno více oken) nebo možnost pracovat s Nautilem také jako s dvouokenním manažerem. Samozřejmě zvládá všechnu běžnou agendu, jako je řazení, filtrování, kopírování nebo vyhledávání souborů.

Pro náročnější uživatele, kteří by ve Windows použili Total Commander, je určený DoubleCommander, který nabízí v zásadě stejné (či velice podobné) funkce, a to včetně podpory zásuvných modulů určených pro Total Commander, čímž se množina funkcí značně rozšiřuje. Jde o klasický, dvouokenní manažer s velice bohatou paletou funkcí, které nechybí nic podstatného. V této oblasti tedy není třeba mít nějaké obavy.

Pokud jde o práci s archivy, existuje v Gnome standardní paleta funkcí, které je dokáží zpracovávat. Z obvyklých formátů není přímo podporován jen RAR, neboť je proprietární a jeho podporu je třeba dodatečně doinstalovat. Pokud je potřeba pokročilejší práce s archivy, je vhodné nainstalovat 7Zip, který umí navíc řadu zajímavých věcí, jako je zašifrování souboru, opatření archivu heslem nebo jeho rozdělení na více menších částí.

Internet

V dnešní době je internet považován za součást všedního života, a proto je dobré se podívat na to, jaké aplikace je možné v Linuxu použít pro to, aby měl uživatel přístup ke všem svým oblíbeným službám sítě. Již jsme řekli, že pro připojení k FTP či SSH je možné užít klasického souborového manažera.

Pro prohlížení webu je možné doporučit Chromium. Jde o fork Google Chrome s tím, že je v něm více chráněno soukromí uživatele. Funguje tedy naprosto identicky, má stejný vývojový cyklus, jen neumožňuje Google zobrazovat na titulní stránce reklamu nebo získávat statistiky z prohlížení. Posledním rozdílem je tak mírně upravené logo. V prohlížeči je možné spouštět všechny aplikace, které jsou určené pro Chrome, je stabilní, rychlý a mimořádně bezpečný. Výběr prohlížeče je ale otázkou vkusu a řadě lidí bude možná více vyhovovat Firefox nebo Opera.

Pro práci s poštou je možné doporučit Evolution, který si poradí nejen s příchozí a odchozí poštou nebo správou kontaktů, ale obsahuje také kalendář, poznámky nebo organizátor úkolů. Funguje relativně rychle a lze jej považovat za solidní náhradu za MS Outlook v nefiremním prostředí.

Z dalších aplikací, které jsou určené pro internet, je možné v Linuxu provozovat proprietární Skype. Jako klienta pro IM je možné doporučit Empathy, který podporuje protokoly Jabber, ICQ, Google Talk, MSN, Yahoo!, IRC a další. Pro některé z nich nabízí také možnost přenosu hlasu či souborů. Deluge je možné použít jako klienta P2P sítě BitTorrent, FreeRapid Downloade pak pro stahování souborů z RapidShare.

Kancelář

Také v oblasti kancelářských aplikací je výběr poměrně široký. Základem bude zřejmě kancelářský balík LibreOffice, který nahradil populární OpenOffice.org. Obsahuje tabulkový a textový procesor, nástroj na tvorbu prezentací a lokáních databází. Nechybí ani jednoduchý vektorový nástroj či editor rovnic. Velkou výhodou je možnost instalovat řadu různých rozšíření, takže je možné připojit právě ty funkce, které konkrétní uživatel potřebuje. Funkčně je možné jej relativně slušně měřit i s balíkem MS Office.

Pro další kancelářské využití se bude jistě hodit také Planner, který umožňuje definovat a kontrolovat plnění projektů a spolupráci s více lidmi. Díky intuitivnímu a přehlednému Ganttově diagramu je možné snadno projekty hlídat a kontrolovat. Další užitečnou kancelářskou aplikací je FreeMind, což je šikovný program na tvorbu myšlenkových map. Je sice napsaný v Javě, ale funguje velice rychle, spolehlivě, je lokalizován do češtiny a nabízí řadu užitečných funkcí, jako je možnost odkazovat mezi mapami navzájem, možnost k uzlům připojovat obrázky, komentáře či celé soubory.

V oblasti kancelářského softwaru je možné se zmínit ještě o textovém editoru gEdit, který by měl sloužit jako náhrada poznámkového bloku. Umí toho ale mnohem více - například rozpoznávat syntaxi u řady programovacích či značkových jazyků. Může být také velice užitečným a příjemným pomocníkem.

Multimédia

Linux nijak nezaostává ani v oblasti multimédií. Na přehrávání filmů a streamů lze rozhodně doporučit VLC, který většina uživatelů zná i z Windows. Má v sobě integrované kodeky, velice slušné množství funkcí a podporu online streamu, který je dle našich zkušeností jeden z nejkvalitnějších a nejstabilnějších. Pro videa a filmy je též možné sáhnout po aplikaci s názvem Totem, která je o něco jednodušší.

Pro přehrávání hudby je nabídka opravdu velice široká. Doporučit je možné především XMMS, který je hardwarově velice nenáročný a stylem podobný WinAmpu. Má jednoduchý ekvalizér, lze poslouchat rádio přes Shoutcast či užívat skiny. Samozřejmostí je podpora velkého množství formátů a tvorba Playlistů. Náročnější uživatelé pak asi sáhnou po Banshee, který je navíc výchozím hudebním přehrávačem v Ubuntu. Nabízí mi mo samotnépřehrávání řadu dalších funkcí, jako je organizace hudebních souborů, import skladeb z CD nebo vypalování.

Samozřejmě jsou přítomné nástroje na stříhání videa ( PiTiVi) či editaci hudby ( Audacity) a řadu dalších činností. Zmínit se je možné ještě o Darkroom, což je silný a velice kvalitní nástroj na úpravu a organizaci fotografií, který je funkčně velice podobný Adobe Lightroom. Pro vypalování optických disků je možné doporučit rychlý a jednoduchý Brasero, který umí také vytvářet obaly na CD. Zvládne všechnu běžnou agendu očekávanou od takové aplikace (od datových či hudebních disků) přes práci s iso soubory až po kopírování disků.

Závěrem

V článku jsme se pokusili o stručný průlet nejpoužívanějšími a nejčastějšími aplikacemi, se kterými se může běžný uživatel setkat. Naznačili jsme možnosti aplikací v kontextu těch, které žák či pedagog běžně zná z Windows, abychom ukázali, že pro většinu aplikací je možné najít přiměřenou alternativu. Seznam by bylo možné jistě rozšířit například o hry (které žáky často zajímají) nebo o diskusi nad Wine, pomocí kterého je možné spouště v Linuxu aplikace určené pro Windows. To již ale záleží na časových možnostech a zájmech pedagoga i jeho žáků.

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: Základní aplikace pro Linux

# data[].attributes.attachment_link.description
V následujícím článku se pokusíme ukázat některé aplikace, které je možné v Linuxu používat ke zcela běžným činnostem - od kancelářských aplikací přes multimédia až pro práci se soubory. Článek může být vodítkem pro správce sítě nebo také pro každého, kdo s Linuxem začíná.

# data[].attributes.body
Odborný článek 1

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: Jaké aplikace využít pro nové pojetí výuky informatiky?

# data[].attributes.attachment_link.description
Text se zamýšlí nad výukou informatiky a s tím souvisejících aplikací. V jakých ohledech je vhodnější používat placené programy a v jakých ohledech je lepší se přiklonit spíše k freeware programům.

# data[].attributes.body
Odborný článek 3

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nástroj nové generace vznikl, aby usnadnil měření mobilních aplikací. Google uvedl na trh službu s názvem „ Analytics app + web", umožňující měřit paralelně aplikace a weby. Právě z něj GA4 vycházejí, a na trh přichází jediný nástroj pro měření webu a aplikace současně. Google Analytics jsou revolucí v analytice, zcela mění pohled na měření, jak ho doposud známe. Oproti Google Universal Analytics pracuje s událostmi místo dat, založených na relacích.

V čem se GA4 liší od svých předchozích verzí Google Analytics?

Zjednodušeně, dlouho byly Google Analytics založeny na návštěvách, jakožto hlavní a zásadní metrice. Classic Analytics analyzovaly návštěvy z hlediska jejich počtu.

Postupem času došlo k uvědomění si, že návštěva se nerovná uživatel. Vývoj nových technologií vedl k tomu, že uživatel může využít k návštěvě vašeho webu hned několik zařízení v různém čase. Má možnost libovolně přecházet mezi webovými stránkami, kde je v našem zájmu ho pozorovat.

Koncepce nástroje Universal Analytics je stále postavena na seskládávání výsledného uživatele na základě jeho návštěv, ačkoliv se na něj zaměřuje mnohem více, než její předchozí verze. Tato verze přišla s celou řadou vylepšení, ale základní princip stále zůstával stejný.

Ten se mění až nyní, s příchodem Google analytics 4 a jejich sledováním na základě událostí. Dnešní uživatel se dostává do kontaktu s webem a aplikací značky opakovaně a z různých zařízení. Nejde už ani o klasické návštěvy jako akce. Uživatel načítá stránky, scrolluje, pozoruje videa, zobrazuje si galerie, kliká na to, co jej zajímá, sdílí pro něj zajímavý obsah, a právě na těchto událostech jsou GA4 postaveny.

I když jsme mohli pracovat s událostmi již v rámci nástroje Universal Analytics, stále šlo o doplněk analytického nástroje. GA4 jsou založeny na principu, že vše, co se odehrává, je událostí. Nové GA4 umožní lépe pochopit jednání samotného uživatele včetně zvýšení jeho konverznosti.

GENEZE TRACKINGU

Classic Analytics - sledovaly návštěvy, bez zaměření na identifikaci konkrétních uživatelů.

Universal Analytics (2 a 3) - návštěva je u UA stále základním kamenem, důraz je však kladen na identifikaci individuálního uživatele. Rozdíl mezi verzi 2 a 3 je v měřicím kódu.

Google Analytics 4 - Návštěva není primárním faktorem, uživatel je definován prostřednictvím souboru eventů/událostí v čase.

Z geneze trackingu je patrné, že jde o zcela zásadní posun v oblasti měření, protože právě kombinace událostí utváří vlastnosti daného uživatele. Identifikace jeho charakteristik je základem této koncepce, čemuž jsou v GA4 přizpůsobené přehledy a nástroje. Nástroj je založen na strojovém učení a prediktivní analytice více, než kdykoliv předtím.

Struktura událostí v Google Analytics 4
1. Kategorie
Kategorie je skupina podobných událostí, která bude předmětem sledování. Může nabývat jakékoli hodnoty typu „text". V podstatě můžeme kategorii označit za prvek, se kterým byl uživatel v interakci na webové stránce, jako je např. video.
2. Akce
Akce vyjadřuje typ události, který chcete pro konkrétní prvek webu sledovat a může nabývat libovolných hodnot. Jde o akci provedenou uživatelem na webové stránce. Například přehrávání videa, jeho pozastavení, průběh apod.
3. Označení
Jde o název, který je přiřazen prvku webu, jehož uživatelskou interakci chcete sledovat. Popisek události může nabývat libovolných hodnot. Může jít o název videa, značku názvu webu, název přístroje/souboru, který lze načíst.
4. Hodnota
Pokud máte nastavené sledování událostí, můžete vidět hodnoty.

Výhody a nevýhody Google Analytics 4

Nespornou výhodou Google Analytics 4 je její zaměření na uživatele z dlouhodobého hlediska, jeho vztahu k webu/aplikaci. Zachycení uživatele z různých zařízení již není výjimkou, ale vlastností.

Společnost Google vyzdvihuje využití strojového učení, které svému uživateli poskytne výrazně užitečnější, automatické insighty. Jsou schopny rychle upozornit na anomálie, jako je klesající tendence konverzní míry pro danou kampaň či skupinu uživatelů.

K insightům se dostanete v části Statistiky na hlavní stránce GA4.

Nástroj GA4 s sebou přináší pokročilé propojení s vybranými nástroji Googlu, zejména Youtube a Google Ads. Integrování s dalšími produkty je zatím v počátcích, propojení s Google Search Console zatím není v GA4 možné, stejně jako podpora importu nákladů, měření výnosnosti z Facebooku a Sklik kampaní.

Implementace GA4, ano nebo ne?

Určitě je vhodné implementovat nový nástroj měření GA4, byť jsou na počátku své existence. S určitostí se brzy stanou nejen standardem, ale i normou. Mimo to, Google Analytics Universal nebudou zpracovávat data od 1.7.2023, a budou plně nahrazeny službou Google Analytics 4. Čím dříve tedy začnete sbírat data do GA4, o to lépe budete moci v budoucnu využívat hodnotu, kterou přináší.

Vytvoření nového účtu v Google Analytics

Pokud jste se rozhodli využívat analytický nástroj GA4, prvním krokem je založení Google účtu a jeho následná registrace v Google Analytics. Poté následuje vyplnění nastavení účtu. Krom volby časového pásma a měny máte možnost zobrazit rozšířené možnosti. Díky nim můžete vytvořit paralelně i předchozí verzi Universal Analytics, nebo pouze Universal Analytics.

Každý z nástrojů má svá pro a proti a do budoucna budou nové GA4 určitě skvělé. Tím, že jsou na počátku svého zrodu ještě nejsou zcela vyladěné a pokud nepotřebujete měřit aplikace, zvolte Universal Analytics.

Závěrem stačí pouze odsouhlasit smluvní podmínky společnosti Google. Jakmile toto učiníte, otevře se vám služba GA. V tuto chvíli potřebujete zjistit a zkopírovat na vaše webové stránky/e-shop měřící skript.

V Universal Analytics vlevo dole kliknete na Správce (to je to ozubené kolečko) a v záložce Služba vyberete Údaje o měření a následně Měřící kód. Poté váš vývojář webu umístí tento skript na každou stánku dle nápovědy GA. Ideální je spuštění měření Universal Analytics souběžně s GA4, tedy nenahrazovat jednu službu druhou.

Upgrade Universal Analytics na GA4

Při upgradeu na novou službu se nemusíte bát, že přijdete o svá data, protože při přechodu na GA4 dojde k vytvoření nového účtu. Postup je následující, přihlaste se do svého účtu do GA Universal a klikněte na tlačítko „správce" a v panelu vyberte „Asistent nastavení GA4". Následně se vám zobrazí okno, ve kterém zvolte první variantu „chci vytvořit novou službu Google Analytics 4" a zvolte „Vytvořit službu".

Vítejte v GA4

Nyní klikněte na pole „Podívejte se na službu GA4" a vytvořte váš první datový stream. Vybrat si můžete ze 3 možností - web, iOS a Android. Pokud jste vlastníkem webových stránek/e-shopu, potom zvolte možnost „web".

Pokud vlastníte webové stránky, ke kterým máte mobilní aplikaci, budete nuceni řešit i další možnosti tedy iOS a Android.

Klikněte na tlačítko „Přidat stream" kde je dále nutné vyplnit „URL" a „název streamu", po vyplnění zvolte „Vytvořit stream". Právě jste vytvořili váš první stream a vidíte data „ID STREAMU" a „ID MĚŘENÍ".

V této chvíli je potřeba instalovat měření. Existují dva způsoby, buďto použijete novou značku měření, nebo využijete tu stávající. Pokud jde o nový projekt, volíte automaticky novou značku. Pokud jste již měřili v GA a využívali jste pro tuto službu GTM, klikněte na tlačítko „Použít existující značku na stránce".

Jak najít meřící kód v GA4

V GA4 je proces poněkud složitější. Viz postup k vyhledání sledovacího kódu v GA4 (tzv. značky).

Jak přidat kód sledování GA4 na web bez použítí GTM

Globální značka (gtag.js) GA4 je umístěna v sekci datové streamy. Naleznete ji v podrobnostech webového streamu. Následně ji stačí pouze zkopírovat a vložit na váš web.

Je potřeba připomenou, že vložení kódu GA4 nevyřeší vše, proto pokud máte na vašich webových stránkách nastavené měření konverzí prostřednictvím cílů/e-obchodu, měření vlastních událostí a podobně, budete se na toto muset zaměřit samostatně, protože například měření e-obchodu v Google Analytics 4 používá k měření naprosto odlišné parametry.

Zobrazení v Google Analytics 4

V případě, že jste pracovali s předchozí verzí Google Analytics, musíte přijmout fakt, že v Google Analytics 4 již nejsou žádná zobrazení. Máte defacto tři možnosti replikace vizualizace dat.

1. Musíte vytvořit další službu Google Analytics, a odeslat data, které potřebujete sledovat. Sběr dat budete nuceni omezit prostřednictvím značek GA nebo GTM. Tato možnost je nejméně účinná, ale vede k požadovanému zobrazení dat.

2. Využití BigQuery, s níž je GA4 přímo integrovaná. Data z GA4 odešlete do BigQuery, kde můžete vytvářet požadované výběry dat. Výsledný soubor dat je možné odeslat do nástroje pro jejich vizualizaci (Google Data Studio, Tableau). Tento způsob je sice pracný, ale dosáhnete s ním požadovaných výsledků.

3. V centru analýzy GA4 je možné filtrovat data dle vašich potřeb, z nichž můžete vytvářet přehledy, které potřebujete.
FUNKCE FILTROVÁNÍ V GA4
GA4 disponuje funkcí filtrování. K dispozici máte hned dva typy filtrů. Datové filtry, díky nimž lze filtrovat interní provoz. V centru analýzy najdete dimenze a metriky rozhraní analýzy, díky nimž můžete vytvořit filtr, který následně využijete pro analýzu. Analyzovat lze následně z takového úhlu pohledu, který si sami přejete.

Vytváření segmentů v GA4

Segment lze definovat jako podmnožinu údajů v GA. Segmentem z celé množiny vašich uživatelů mou být například uživatelé vybrané země případně města. Jiný segment může být tvořen uživateli, kteří si zakoupili produkt z vybraných řad, nebo ti, kteří navštívili vybranou část vašeho webu.

Prostřednictvím těchto segmentů lze podmnožiny dat separovat a následně podrobit detailní analýze. Je možné zpozorovat určité trendy individuálních komponent vašeho businessu a cíleně na ně reagovat. Prostřednictvím segmentů lze klasifikovat vaše publika, na které můžete zacílit vaši marketingovou kampaň.

V GA4 je k dispozici nástroj pro segmentaci. Nakonfigurujte jednotlivé filtry tak, aby společně vytvořily segment, který následně aplikujete na přehledy a panely, čímž dosáhnete zobrazení pouze vybraných dat.

Pracujte s přehledy v GA4

Přehledy akvizic: Pochopte, jak se na váš web uživatelé dostávají

Přehled Akvizice shrnuje data z detailních přehledů tak, aby vám poskytl informace, jak se noví uživatelé na vaše webové stránky případně do vaší aplikace dostali. Stejně tak zachycuje způsob, jak se zpět již stávající uživatelé vracejí.

Díky tomuto přehledu máte informace o tom, kolik nových uživatelů přišlo na váš web prostřednictvím vyhledávače Google. Přehledy v sobě obsahují data získaná z marketingových platforem, jako je například Google Ads/ Search Ads 360, které jste integrovali se službou Google Analytics. Díky tomu získáte přehled o efektivitě vašich reklamních kampaní na akvizici uživatelů.
AKVIZICE UŽIVATELŮ
V tomto přehledu najdete informace o nových uživatelích. V každé dimenzi přehledu najdete pojem „první uživatel" jde tedy o to, že se dimenze zaměřují výhradně na nové uživatele, nikoliv návštěvy.
AKVIZICE NÁVŠTĚVNOSTI
Tento přehled poskytuje data o nových relacích nejen nových, ale i vracejících se uživatelů. V přehledu jsou dimenze obsahující pojem „Relace", jde tedy o to, že jsou dimenze vztaženy k novým relacím.

Přehledy zpeněžení: Analyzujte tržby generované webem / aplikací

Přehledy zachycují tržby z prodaných artiklů, reklam, předplatného z vašich webových stránek nebo v aplikaci. Snadno těmito přehledy zjistíte počet zákazníků, kteří si jednotlivé položky prohlédli, počet zobrazených reklam a veškeré další aktivity, které se podílí na vašich tržbách a jejich generování. Můžete využít přehledu možnosti zpeněžení, obsahující agregovaná data získaná z podrobnějších přehledů, jako Nákupy elektronického obchodu, Nákupy v aplikacích a jiné. Díky těmto informacím budete mít dokonalý přehled o finančních výsledcích vašeho webu a aplikace.

Přehledy interakcí: Měřte zapojení uživatelů dle událostí

Souhrnný přehled interakcí poskytuje informace o interakcích získaných z ostatních přehledů. Máte tak ucelenou představu o interakci mezi uživateli a vaším webem/aplikací. Přehledy pomohou nadefinovat stránky, kde došlo k nejvyššímu zapojení uživatelů a skrze události zjistit jejich chování, měřit jejich loajalitu a interakci samotných uživatelů.

Výzva s názvem GA4

Nová „Gé Áčka" jsou ve svých počátcích a zcela jistě se budou neustále zlepšovat a vyvíjet, stejně, jako tomu bylo u jejich předchozí verze. Zcela jistě půjde v budoucnu o analytický nástroj, který zajistí převrat v dosavadním měření. V posledních 7mi letech se v online marketingu moc nezměnilo, tedy, do příchodu nových GA4. Jejich implementaci se nevyhnete, protože sběr dat od července 2023 v Universal Analytics nebude možný. S GA4 se automaticky otevírá nový účet, nedojde tedy ke ztrátě vašich dat a navíc mohou měření běžet paralelně. Spuštěním GA4 můžete již dnes získávat data, která budou mít v budoucnu významnou hodnotu. Pokud chcete meziročně srovnávat data, což se v reportech očekává, na implementaci GA4 máte nejvyšší čas.

Článek připravila: Ing. Jana Klozíková a redakce WhitePress®

# data[].attributes.attachment_link.title
Google Analytics 4, měření nové generace

# data[].attributes.attachment_link.description
Služba Google Analytics 4, (označovaná také jako GA4/GA4 Property) je nejnovější verzí oblíbeného nástroje společnosti Google vytvořeného k analýze dat. GA4 je měřením budoucnosti, shromažďuje data o návštěvnosti vašeho webu a aplikacích s cílem porozumět cestě zákazníka. "Gé-áčka" uvedla společnost Google v roce 2005, které se okamžitě staly senzací a dodnes fungují stejně, jsou zdarma a pro každého.

# data[].attributes.body
ČLÁNEK 2

# data[].attributes.attachment_link.title
Programování: co to je a k čemu je dobré - Logiscool Česká republika

# data[].attributes.attachment_link.description
Co je to programování a proč by se ho děti měly učit už od útlého věku? Více se dozvíte v tomto článku.

# data[].attributes.body
ČLÁNEK 1

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Svět programování je neustále v pohybu a nabízí nepřeberné množství programovacích jazyků, z nichž každý má své využití a specifické vlastnosti. V tomto článku se zaměříme na deset nejpopulárnějších programovacích jazyků a prozkoumáme, kde a proč je vhodné je využívat.

1. Python - jednoduchost a univerzálnost

Python je víceúčelový programovacích jazyk. Díky své jednoduché syntaxi a obrovské knihovně modulů je jedním z nejrychleji rostoucích programovacích jazyků na světě. Používá se pro web development, datovou analýzu, strojové učení nebo automatizaci. Zajímavá je také implementace Pythonu 3 pro využití v mikrokontrolerech (MicroPython), zejména využívaná pro populární levné kontrolery založené na ESP8266.

Python je vhodný pro začínající i pokročilé programátory. Díky jednoduché syntaxi a víceúčelovému využití lze pomocí něj řešit komplexní problémy rychleji, především kvůli krátkému kódu s méně řádky.

2. JavaScript - nezbytný pro webový vývoj

JavaScript je nepostradatelný programovací jazyk pro tvorbu interaktivních webových stránek. Spolu s HTML a CSS tvoří základní pilíře moderního front-end vývoje, viditelné části webové aplikace. Je však možné jej využít i v back-end vývoji, tedy k vývoji softwaru který běží na straně serveru (NodeJS, SpiderMokey, JScript.NET a další).

JavaScript je tedy vhodný především pro web developery, ale využít ho mohou i vývojáři mobilních aplikací a relativně nově i vývojáři desktopových aplikací.

3. Java - univerzální a spolehlivý

Java je univerzální programovací jazyk, vhodný pro vývoj aplikací, her, mobilních aplikací, vestavěných systémů a rozsáhlejších systémů. Univerzálnost a nezávislost jsou jeho klíčovými výhodami. Java je jazyk nezávislý na architektuře, může tak běžet na různých operačních systémech bez nutnosti úprav. Další výhodou Javy je také její bezpečnost a spolehlivost díky správě paměti a automatickému garbage collectoru, který snižuje riziko chyb a pádů programů.

Java je ideální pro velké týmy vývojářů, mimo jiné díky nástrojům správy a znovupoužitelnosti kódu. To ji činí vhodnou pro podnikové aplikace a rozsáhlé projekty.

4. C++ - výkon a blízký přístup k hardwaru

Programovací jazyk C++ je jedním ze základních pilířů softwarového inženýrství. Jeho popularita spočívá v jeho vysokém výkonu, efektivitě a širokém spektru aplikací. C++ je ideální pro tvorbu operačních systémů, herního softwaru, vestavěných systémů a nízkoúrovňových aplikací. Jeho schopnost práce s pamětí a ovládání hardwaru z něj dělá klíčový nástroj pro programátory, pro které je důležitá optimalizace a rychlost.

Tento jazyk je vhodný pro pokročilé programátory, kteří chtějí mít plnou kontrolu nad svým kódem a využít jeho sílu při vývoji komplexních aplikací.

5. C# - volba pro vývoj u Microsoftu

C# (C-sharp) je programovací jazyk vyvinutý společností Microsoft, který je navržen pro vývoj aplikací pro různé platformy s důrazem na jednoduchost, bezpečnost a produktivitu programátorů. Je často používán pro vývoj webových aplikací, desktopových aplikací nebo v herním vývoji.

C# nabízí mnoho výhod, včetně silného systému typování, bezpečnosti paměti, jednoduché syntaxe, bohatého ekosystému knihoven a rozhraní přes platformou .NET (dot NET). Je vhodný pro začátečníky, díky jednoduché syntaxi, ale i profesionály. Pokud hledáte jazyk pro vývoj výkonného a spolehlivého softwaru, C# je vynikající volbou.

6. Ruby - elegantní a oblíbený pro webový vývoj

Ruby je dynamický, objektově orientovaný programovací jazyk, který získal oblibu pro svou jednoduchost a elegantní syntaxi. Využíván je ve vývoji webových aplikací pomocí frameworku Ruby on Rails, který usnadňuje tvorbu robustních a rychlých webových stránek. Ruby, podobně jako Python, nachází uplatnění v automatizaci úloh a skriptování díky své flexibilitě a čitelnosti kódu. Tyto výhody a možnosti využití z něj činí ideální jazyk pro začátečníky. Pro pokročilé vývojáře pak může být výhodou hlavně jeho jednoduchá syntaxe.

7. PHP - webový vývoj a dynamické stránky

Programovací jazyk PHP je široce používaný jazyk, určený pro vývoj webových aplikací. Podle webu w3techs.com využívá PHP 76.8% všech webových stránek. PHP lze totiž snadno začlenit do HTML kódu, což umožňuje dynamické generování obsahu na webových stránkách. Je možné pomocí něj tvořit funkce jako formuláře, přihlášení, nahrávání souborů a komunikaci s databázemi.

Mezi hlavní výhody PHP patří jeho jednoduchá syntaxe, rozsáhlá komunita uživatelů a open source povaha. Je vhodný pro začátečníky i pokročilé vývojáře a podporuje mnoho databázových systémů, včetně MySQL a PostgreSQL.

8. Swift - vývoj pro Apple ekosystém

Swift je moderní programovací jazyk vyvinutý firmou Apple pro vývoj aplikací pro iOS, macOS, watchOS a tvOS. Byl představen společností Apple v roce 2014 a rychle nahradil Objective-C, jako hlavní jazyk pro vývoj aplikací pro iOS.

Jeho hlavní předností je rychlost a bezpečnost díky silné typové kontrole, což snižuje chybovost a zvyšuje efektivitu vývoje. Swift, stejně jako ostatní moderní programovací jazyky, nabízí čistou, jednoduchou syntaxi.

Díky svým vlastnostem a podpoře od Apple je Swift skvělou volbou pro ty, kdo chtějí tvořit inovativní a bezpečné aplikace pro ekosystém Apple.

9. R - silný nástroj pro analýzu dat a statistiku

Programovací jazyk R je vhodným nástrojem pro analýzu dat a statistiku. Často se využívá v akademickém výzkumu, v oblasti analýzy dat a také v bioinformatice. R je open-source jazyk, což z něj činí oblíbený jazyk mezi výzkumníky, studenty a profesionály v oboru datové analýzy.

Díky své syntaxi, která je podobná běžným matematickým vzorcům, je R relativně snadný na naučení a používání. To jej činí vhodným pro širokou škálu uživatelů, bez ohledu na úroveň dovedností.

10. Go - moderní a efektivní

Programovací jazyk Go, často označovaný jako Golang, je open-source jazyk vyvinutý společností Google. Go je stále populárnější volbou pro vývojáře díky své rychlosti, efektivitě a jednoduché syntaxi. Hlavní oblasti využití zahrnují webové aplikace, cloudové služby, systémové programování a nástroje pro vývojáře.

Go má několik výhod, které ho činí atraktivním. Je kompilovaný, což znamená, že aplikace napsané v Go běží rychle a efektivně. Jeho statické typování a silná podpora pro zpracovávání více úloh současně zjednodušují vývoj paralelních a asynchronních programů. Go je ideální pro vývojáře, kteří chtějí psát výkonné, spolehlivé a snadno škálovatelné aplikace.

Tak co? Už víte, který jazyk je pro váš projekt ten pravý? Začněte se jej učit hned teď.
https://www.javascript.com/ https://dotnet.microsoft.com/en-us/languages/csharp
To bylo 10 nejpopulárnějších programovacích jazyků. Každý z těchto jazyků má své vlastní výhody a omezení, a proto je důležité pečlivě zvážit, který jazyk nejlépe vyhovuje vašemu cíli. Výběr programovacího jazyka totiž závisí především na konkrétních potřebách vašeho projektu. Doufáme, že vám tento článek pomohl, udělat si přehled v hlavních programovacích jazycích a rozhodnout se, který z nich je vhodný pro váš příští projekt.

# data[].attributes.attachment_link.title
10 nejpopulárnějších programovacích jazyků a jejich využití

# data[].attributes.attachment_link.description
Který programovací jazyk byste měli zvolit pro svůj další projekt? Svět programování je neustále v pohybu a nabízí nepřeberné množství programovacích jazyků, z nichž každý má své využití a specifické vlastnosti.

# data[].attributes.body
ČLÁNEK 3

# data[].attributes.attachment_link.description
Nejedná se o hluboký pohled do zmiňované problematiky, ale měl by poskytnout souhrn základních oblastí, se kterými se při různých síťových aplikacích setkáme.

# data[].attributes.body
ČLÁNEK 4

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Společností, které v České republice poskytují možnost hostingu vašich internetových stránek, je v současné době něco přes padesát. Celkově se typy hostingů dají rozdělit do dvou základních skupin. Mohou to být volné hostingy, u kterých máte určitý webový prostor poskytnut zdarma s protislužbou toho, že se na vašich stránkách bude zobrazovat reklama. Adresy na volném hostingu většinou nebývají jednoslovné, nýbrž jsou ve tvaru např. http://www.vas_nazev.hostitel.cz, apod.

V tomto článku se však budeme zabývat především hostingy placenými. Jestliže si pořizujete placený hosting, předpokládá se, že máte již zakoupenu svou doménu nebo si ji s pořízením hostingu nově koupíte. U každé firmy se ceny jednotlivých domén liší dle toho, jakého jsou řádu (.com, .net, .cz, .info atp.). Služby webhostingu a registrace domény však na sebe nejsou nutně vázány, a tak není žádný problém si doménu pořídit u jedné firmy, naopak hosting této domény umístit k firmě jiné.

Předpokládám tedy, že jste již vyřešili nákup domény, na které budete mít své internetové stránky, a přejdu rovnou k výčtu důležitých kritérií pro výběr placené hostingové služby.

Pro správnou volbu si musíme rozmyslet, jakého charakteru bude náš portál a jaké technické parametry bude vyžadovat. Každá společnost, která provozuje webhosting, by na svých informačních stránkách měla mít uvedeno, kolik má serverů, na jakém operačním systému vše funguje a jakou konektivitu má pro download a upload v síti. Jestliže správně propočítáme předpokládanou návštěvnost našich stránek, výběr mezi technickými parametry pro nás nebude žádný problém.Webhostingové společnosti se v těchto parametrech však mezi sebou příliš neliší, toto kritérium tedy většinou nebývá pro náš výběr hostingu rozhodující. Minimální doporučovaná hodnota frekvence serveru je 300 MHz a konektivita nejméně 10 Mbit/s. Záleží však na počtu internetových stránek, které server hostuje. Pro běžné internetové portály většinou není důležité, zda daná společnost provozuje své služby na operačním systému Linux či Windows Server, běžný uživatel to takřka nezaznamená. Verze systému však nesmí být zastaralá a musí vyhovovat současným požadavkům.

TIP: Pokud hledáte opravdu kvalitní hosting, zkuste se podívat na nějaké srovnání. Srovnání nejlepších hostingů naleznete například na webu 5nej.cz.

Nyní již víme, na jaké technické konfiguraci budou naše internetové stránky fungovat. Co však musíme bezpodmínečně znát, je velikost prostoru na disku, který budeme pro stránky potřebovat. Zde mnoho lidí uvažuje bohužel příliš „megalomansky". Pro projekt, na kterém budete mít pouze informace o své firmě, pár fotografií a nějaký kontakt, vám bude bohatě stačit okolo 20 MB. Je tedy zbytečné si pro takové účely pořizovat službu s 500 MB na disku a platit tak mnohem více.

Dalším z velmi důležitých parametrů je možnost používání databází a skriptů. Není totiž samozřejmostí, že hosting i u dražších tarifů podporuje databáze a jazyky PHP, CGI či ASP. Jestliže se chystáte publikovat své stránky v jazyku PHP, nezbývá vám nic jiného, než si pořídit hostingovou službu, u které bude tento skript podporován. Údaje o podpoře byste měli vždy najít v podrobných informacích příslušného hostingového tarifu.

Jazyk PHP bývá v drtivé většině případů podporován na linuxových serverech, naopak ASP zase na Windows serverech. Možnost používání jazyka CGI je velmi omezená. Většinou musí být povolen samotným administrátorem celého hostingu, což si někdy samo o sobě žádá speciální poplatek.

Většina poskytovatelů webhostingu dovoluje změnu php verze až na nejnovější PHP 8. Vaše aplikace by však měla být optimalizovaná pro tuto verzi. Doporučujeme přepnout na verzi nejnovější, je totiž oproti starším rychlejší a bezpečnější.

Co se týče databází, tou nejpoužívanější a nejfrekventovanější je pravděpodobně MySQL. Mezi další hojně používané pak patří MS Access, PostgreSQL nebo MS SQL. U databází si musíte také rozmyslet, kolik jich budete celkem potřebovat. V některých případech stačí pouze jedna, někdo jich potřebuje více. Je důležité se podívat, zda jsou všechny databáze v ceně vašeho hostingového tarifu, nebo si za každou z nich zaplatíte speciální měsíční příplatek. Jednou z dalších důležitých informací je také to, zda se obsah databáze ukládá na vámi zakoupený diskový prostor, nebo samostatně.

Dříve byla dostupnost skriptových jazyků a databází menší a vše bylo několikanásobně dražší. V současnosti je však téměř u každého hostingu podpora těchto parametrů samozřejmostí.

Jestliže máte zakoupenu placenou doménu, pak uvítáte jistě i e-mailové adresy ve formátu např. jmeno@vasedomena.com. To však také záleží na společnosti, u níž si chystáte pořídit svůj hosting. Jedním faktorem je, zda možnost založení e-mailových schránek se jménem vaší domény hosting vůbec podporuje, druhým pak počet adres, které si můžete založit. Počet adres s vaší doménou je většinou odvozen z ceny hostingového tarifu. U nejlevnějších se počet možných e-mailových adres pohybuje okolo deseti, u dražších je možno mít e-mailových schránek více. Nabídka je vždy velice individuální. Může se stát, že některá společnost bude nabízet k hostingovému tarifu dokonce i neomezený počet e-mailových adres.

Další záležitostí je komfort nabízených služeb k e-mailovým schránkám. Jedná se např. o možnost přeposílání e-mailů na jiné adresy, nastavení automatických odpovědí, přístup přes POP3, SMTP apod.

Po výběru, který jsme si uvedli, potřebujeme znát, jakým způsobem budeme přenášet soubory na náš internetový portál. V této oblasti dominuje jednoznačně protokol FTP. Pomocí něho můžeme na náš virtuální disk u hostingového provozovatele přenášet jakékoli soubory, bohužel ale nezašifrovaně. Není tak příliš složité, aby si je kdokoliv na Internetu zajistil. Jiné protokoly jsou bezpečnější, avšak českými webhostingy nepříliš podporované. Pokud tedy budete chtít mít pocit absolutní bezpečnosti, nezbývá nic jiného, než si připlatit.

Nyní máme všechna důležitá kritéria rozhodnuta, na řadu přicházejí doplňkové služby. Mezi nejčastější patří tzv. předpřipravené skripty. Jsou to webhostingovou společností vytvořené skripty, pomocí nichž si lze během několika sekund přidat na své internetové stránky např. knihu návštěv, počítadlo přístupů, diskusní fórum, anketu atp.

Přicházíme k mnohdy nejproblematičtějšímu kritériu, kterým je cena. Je jen na vás, abyste zhodnotili, zda je cena adekvátní výkonu vašeho tarifu. Obvykle si společnost účtuje měsíční příplatky za nejrůznější služby, jimiž jsou např. traffic (limit přenesených dat za určité období), počet databází nebo podpora antivirového systému. Neškodí si tedy prohlédnout nabídku několika hostingových firem a podrobně všechny položky porovnat. Zde si však dávejte velký pozor, cena nemusí vždy znamenat spolehlivost. Když si budete pořizovat webhosting, důrazně doporučuji optat se na zvolenou společnost nějakého známého, kolegy či někoho na Internetu, který jejích služeb již využívá. Jedině dle referencí si můžete být jisti, zda bude vaše internetová stránka fungovat spolehlivě, zda příliš často nebude mít výpadky atd.

Pokud si po uvážení všech potřebných parametrů vyberete hostingovou službu, pravděpodobně budete kontaktovat zástupce této společnosti a požádáte ho o aktivaci hostingu. Na přístupu zaměstnanců webhostingových společností záleží především. Nikdy nevíte, v jakých situacích je v budoucnu budete potřebovat. Proto je důležité, aby jednali ochotně, pohotově a bezchybně.

# data[].attributes.attachment_link.description
Chystáte se založit svůj vlastní internetový portál? Pak zajisté budete muset najít vhodný způsob webhostingu, kterému své stránky svěříte. Potřebujete...

# data[].attributes.body
ČLÁNEK 5

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
GDPR Cookie lišta nebo také cookies bar je rozporuplnou složkou mnoha webů a každý si láme hlavu, jestli je nutná v roce 2023 a jak ji postavit, abyste získali co nejvíce souhlasů od uživatelů. Tímto si láme hlavu celá řada majitelů webových stránek napříč odvětvími. Pojďme se tedy podívat blíže, jak to s cookies doopravdy je.

Cookies - co jsou zač?

Cookies jsou vlastně stopy uživatele ukládané v internetovém prohlížeči. Uloží se jako malé textové soubory do pozadí prohlížeče při jakékoliv aktivitě uživatele na webu. Jejich koncept i název vymyslel programátor Lou Montulli již v roce 1994, od tohoto roku však zaznamenali průlomové proměny ve vzhledu i využití.

K čemu cookies tedy jsou? Jednoduše jsou vytvořeny pro účel provozovatele webu, který chce sbírat data o jeho návštěvnících, které potom může dále analyzovat a web tak lépe optimalizovat pro cílovou skupinu návštěvníků, ať už v čisté organické formě či uzpůsobení adekvátních reklamních kampaní apod. Dále se cookies využívají k ukládání potvrzení přihlášení uživatele. Cookies se tedy těší čím dál větší oblibě a rozumí si i s nařízením GDPR, takže i uživatel se cítí ochráněn.

Typy cookies

Cookies je souhrnné označení pro stejný typ souborů ačkoliv zastřešuje hned několik typů. Jedním z nich jsou tzv. esenciální, ty jak už název napovídá slouží pro zcela základní funkcionalitu webu. Patří mezi ně například Cookies, které umožní přihlášení do zabezpečených oblastí webu.

Dalším typem cookies jsou tzv. analytické cookies, ty slouží především k měření návštěvnosti a jiným statistickým a analytickým funkčností webu. Tyto soubory umožní rozpoznat a vyhodnotit např. počet návštěvníků a zjistit, jak se návštěvníci pohybují na webových stránkách, když je používají. Dále funkční typy cookies, ty jsou používány k rozpoznání vracejících se návštěvníků webových stránek. Díky tomuto typu lze využívat např. služeb automatického přihlášení apod.

V neposlední řadě jsou široce využívané tzv. marketingové cookies, ty samozřejmě slouží k analýze za účelem zlepšení cílení obsahu pro konkrétní trh, uživatele a to včetně personalizace reklam.

GDPR Cookie lišta - povinná nebo libovolná?

GDPR Cookie lišta je od 1. 1. 2022 POVINNÁ. Nyní již neexistují dvě varianty (mít a nemít) jako tomu bylo dříve, ale pouze jedna, v případě, že se na webu využívají cookies. Doporučuji tedy tento článek projít a proklikat si zdroje, kde je vše velice dobře doplněno.

Cookies a právo

Cookies v EU

Evropská unie přišla již před několika lety s novým nařízením povinného vyžadování souhlasu s uložením Cookies. Do ČR se tak toto nařízení zapsalo jako tzv. Sušenkový zákon. Nařízení mělo konkrétně řešit problematiku ochrany soukromí uživatelů na webu. Mnoho uživatelů chce dodnes přistupovat k obsahu webu spíše „anonymně", tedy bez jakéhokoliv sledování, ukládání aktivity na webu.

Nové EU nařízení tento problém tak osvětlil a výsledkem je „pocit bezpečí" uživatele, díky lepší informovanosti, na kterém webu se právě nachází. Zda web obsahuje Cookies a zda se má chovat obezřetněji či nikoliv. Nařízení se týkalo především dvou typům souborů Cookies. Prvním je typ souborů, které mají na starost shromažďování údajů o uživateli, ze kterých je později možné rozpoznat konkrétní osobu. A druhým typem jsou soubory končící na jiné doméně, než na které se uživatel nacházel, známé pod názvem Third party cookies.

V Evropě i nadále leží návrh nařízení ePrivacy, které počítá s úplným zrušením lišt a nahrazením souhlasů pomocí prohlížečů. Odhady o změně ze strany EU ale mluví až o roce 2025, takže tu s námi cookies lišty ještě chvíli pobudou.

Cookies v ČR

V České republice dlouho neexistovala povinnost vyžadování souhlasu s uložením Cookies jako je to v jiných zemích EU. GDPR Cookie lišta tedy nebyla povinná, ale bylo nutné počítat s tzv. informační povinností, což je povinnost informování vašich uživatelů webu o tom, že zpracovávání Cookies na vašem webu probíhá, což mohlo být napsáno např. v obchodních podmínkách.

To se ale od roku 2022 (1. ledna 2022) změní a budete nyní potřebovat souhlas návštěvníka webu nejen se sbíráním cookies pro účely profilování a remarketingu, ale také s cookies, které jsme dodnes řadili pod analytiku, tedy tzv. oprávněný zájem.

Tento souhlas pro sbírání cookies stále můžete získat s pomocí cookie lišty. Ta se ale bude muset od 1. 1. 2022 řídit následujícími pravidly:

1. Souhlas se sbíráním cookies nesmí být podmínkou pro návštěvu vašeho webu. GDPR cookie lišta tedy nesmí nepřiměřeně překážet a odsouhlasení cookies už vůbec nesmí být podmínkou pro vstup na stránky.

2. Souhlas nesmíte vymáhat agresivně, GDPR cookie lišta by na návštěvníky neměla často vyskakovat a obtěžovat je.

3. Pokud nabízíte uživatelům možnost „přijmout všechny", musíte nabídnout i možnost „odmítnout všechny".

4. Uživatelé musí mít možnost „shodit" lištu křížkem nebo jakýmkoliv jiným jednoduchým postupem, i bez udělení souhlasu se sbíráním cookies.

5. Neměli byste místo odmítnutí uživatelům nabízet link na další nastavení - ideální je nabízet nastavení cookies rovnou v cookies liště.

6. Pokud dáváte návštěvníkovi webu na výběr z jednotlivých typů cookies, potom jednotlivé skupiny (a checkboxy) nesmí být předzaškrtnuté. Musí jít o čistý opt-in.

7. Tlačítko souhlasu by nemělo být výraznější než tlačítko odmítnutí, to se bere jako nabádání k souhlasu. Pokud použijete pro tlačítko souhlasu křiklavé (zdůrazňovací) barvy, mělo by být tlačítko nesouhlasu stejně výrazné. Tady si ze mě úplně příklad neberte. 🙂

8. Samozřejmě bez odsouhlasení cookies je nesmíte začít ukládat nebo s nimi jakkoliv pracovat, a to ani s těmi analytickými.

Jestliže ale pracujete s technologií, která pro údaje nijak nesahá do „koncového zařízení" - tedy přímo do telefonu, počítače nebo tabletu - pak gratuluji, podařilo se vám režimu zákona uniknout. Souhlas pro sbírání analytických cookies od uživatele nepotřebujete, ale stále musíte myslet na GDPR.

O všech cookies je dále potřeba mít zpracovaný dokument (informaci o zpracování cookies), který uvádí:

kdo jste

jaké cookies, proč a na jak dlouho zpracováváte

jaké nástroje používáte

jaká mají návštěvníci webu práva

jak případně udělený souhlas odvolat

Pokud jste blogger nebo menší firma, vaše GDPR cookie lišta úřady asi moc zajímat nebude. Větší firmy ale rozhodně budou v hledáčku, takže si na souhlas se sbíráním cookies budou muset dát větší pozor.

Osobní údaje

Údaje, které byly předmětem nařízení byly osobní údaje, tedy ty, které dokáží návštěvníka nějakým způsobem identifikovat. Může se jednat jak o část jména, či vyloženě citlivá data, jako jsou číslo občanského průkazu, rodné číslo, která mohou být lehce zneužita. Za osobní údaj se dnes považuje i emailová nebo IP adresa.

Odpůrci Cookies

Nepříznivci Cookies si mohou jednoduše ve svém prohlížeči, kam spadají i ty největší jako Chrome a Mozilla, přenastavit parametry. Výchozím nastavení jsou totiž povolené veškeré soubory cookies. Můžete jak povolit či blokovat cookies konkrétních webových stránek, tak prvních / třetích stran, či nastavit životnost cookies jen na určité, vámi zvolené období.

Podle průzkumů trhu se touto cestou dalo kolem 12 % všech uživatelů internetu. Alternativou je ještě pravidelné promazávání souborů cookies v prohlížeči. Zde statistiky říkají, že každý 10. uživatel internetu maže svou historii cookies každý den, a až 17 % uživatelů cookies maže jednou týdně. Jde tedy vždy o preferenci.

GDPR Cookie lišta, kam ji umístit?

Většina webů se s cookies vypořádává formou tzv. pop-up lišty, která se zobrazí, jakmile je uživatel na webu pár sekund a to v horní či spodní části stránky. Vhodnost použití závisí však vždy na cílech provozovatele webu. Máte-li web, který vám vydělává díky reklamám, bude umístění jiné, než na e-shopu, kde jde primárně o uživatelsky příjemné prostředí z důvodu prodejnosti.

Nezapomeňte také na mobilní zařízení, které dnes tvoří hlavní médium návštěvnosti. Nemělo by se vám tedy stát, že GDPR cookie lišta vyjede a uživatel prohlížející web z telefonu by rád kliknul a souhlasil s podmínkami, nicméně tlačítko je vidět jen z části nebo vůbec. Stává se také, že cookie lišta je tak veliká, že není možné web procházet, či dokonce někdy ani nezmizí, ačkoliv jsem odsouhlasil.

Jakmile pop-up GDPR Cookie lišta vyjede, uživatel klikne a tím vyjádří svůj souhlas s užíváním cookies na vašem webu. Přesná formulace textu v liště není dána, může tedy vypadat jakkoliv. Nicméně nejčastěji má podobu, jako je tato : „Tato webová stránka používá soubory Cookie k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte." Toto platilo dříve před 1. 1. 2022, dnes tomu je tak, že GDPR cookie lišta musí respektovat zákon a musí být v základním nastavení v opt-out režimu. Teprve svým souhlasem nebo zaškrtnutím uživatel uděluje možnost doměřovat skrze cookies a také je využívat pro analytiku webu.

GDPR Cookie lišta, jak ji vytvořit?

Jednoduše řečeno, potřebujete kód, který se vloží do vaší stránky. Kód obsahuje veškeré informace o vzhledu, velikosti lišty, textu. Pokud se nevyznáte v HTML, existuje mnoho online nástrojů pro vytvoření a implementování Cookie baru. Případně pokud využíváte CMS WordPress, zde existují pluginy, které vám cookie bar vytvoří. Já osobně mohu doporučit GDPR Complianz plugin, který sám používám.

Poloha

Nejdříve si promyslíme a nastavíme umístění lišty, je tu možnost Banner top, což je pruh nahoře, který bude vidět i když budu po webu scrollovat, nebo Banner top pushdown, který naopak při pohybu dolů zmizí. Další možností je tzv. plovoucí typ floating left / right, který se zobrazí jako obdélník vlevo či vpravo dole. Dnes je také velice populární banner uprostřed webu, který je použit jako gateway - zde je snaha o maximalizaci akceptování uživateli.

Vzhled

Dále si volíme vzhled lišty, tedy každý systém má svoji knihovnu šablon, jak lišty budou vypadat. Na vás je jen si vybrat nějakou, co bude výrazná, aby ji každý viděl a pochopil a zároveň stylově do vaší stránky zapadla. U některých instalátorů je možné personalizovat, tj. měnit barvu, velikost a typ písma. Záleží jen na vás, zda zvolíte hotové řešení či vše chcete doladit po svém.

Link na podrobnosti

V neposlední řadě je tu odkaz na podrobné informace pro ty, kteří chtějí konkrétní výpis typu zpracovávání informací. V případě kliknutí uživatelem ho to přesměruje na příslušnou podstránku, kde se dočte vše potřebné, co se nevešlo do zkrácené formy v liště. Najde tam informace o tom, jaké údaje zpracováváte a za jakým účelem, včetně kompletního výčtu konkrétních typů souborů cookies, které váš web shromažďuje a ukládá. V závěru se uživatel dočte, že používáním těchto stránek souhlasí s používáním cookies na tomto webu.

Závěr

GDPR Cookie lišta už je od 1. 1. 2022 v ČR povinná, měl by ji využívat každý, kdo nechce dostat pokutu a využívá cookie na webu nebo e-shopu. Každý majitel webu se musí zamyslet nad tím, jaké informace od uživatelů chce získávat a především, jaké služby sám na webu využívá (jako třeba Google a jeho veškeré služby vč. reklam).

V každém případě má GDPR Cookie lišta svá pravidla, které je třeba dodržet ať už poinformativní stránce (správná formulace), tak i designově, aby byla pro uživatele co nejméně stresující, přehledná a jednoduše pochopitelná, použitelná z jakéhokoliv zařízení vč. mobilních, které se těší stále větší oblibě. Musíme proto řešit i responzivitu lišty, aby se nestalo, že uživatele odradíme ne „nuceným souhlasem" s používáním cookies, ale nemožností kliknutí na souhlas a tedy nemožnost přístupu k obsahu webu.

Denně sdílím hodnotné tipy na svůj LinkedIn profil. Na Instagramu najdete střípky z mého osobního života, tak kdyby se vám stýskalo, můžete mrknout i tam.

Mějte se inspirativně!

Jo a pokud nevíte, kdo jsem, více se dozvíte na stránce Můj příběh, mé hodnoty naleznete na stránce Mé hodnoty a mé služby najdete zde. Tak zase někdy příště!

Zdroje
https://www.pruvodcepodnikanim.cz/clanek/cookies-listy/ https://mladypodnikatel.cz/cookies-a-gdpr-jak-je-nastavit-a-co-je-potreba-udelat-t35149 https://miroslavpecka.cz/blog/gdpr-cookie-lista/ https://webcentrum.muni.cz/dokumentace/cookies-lista https://www.parlamentnilisty.cz/napoveda/Informace-o-cookies-613206 http://www.ceskahlava.cz/cz/cookies/ https://www.lupa.cz/clanky/na-posledni-chvili-jak-na-web-dostat-souhlas-s-pouzivanim-cookies/ https://www.denik.cz/ekonomika/chrome-cookies-internet-20210312.html https://www.pavelungr.cz/jak-na-cookie-listu-v-roce-2022-prace-s-cookies-v-roce-2022-saga-pokracuje-petra-dolejsova/ https://www.ilincev.com/cookies-2022

# data[].attributes.attachment_link.title
GDPR Cookie lišta na webu v roce 2023 | Tomáš Černovský

# data[].attributes.attachment_link.description
Je GDPR Cookie lišta nezbytnou součástí webu? Kde musí být umístěna? Co musí obsahovat? Je možné ji schovat? Všechny tipy a náležitosti GDPR Cookie bar conse...

# data[].attributes.body
Článek 3

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
„V digitálním světě stále častěji děláme věci, které jsme dřív dělali jen ve fyzickém světě. Probíhající konverzace ohledně metaverz odráží fakt, že hranice mezi tím, co lidé dělají ve fyzickém a virtuálním světě, se postupně stírá."

Shantanu Narayen

Výkonný ředitel, Adobe

Metaverza a další sdílená imerzivní prostředí představují novou vlnu digitální interakce. Tato imerzivní prostředí budou zahrnovat metaverza - bohatá, trvalá, sdílená interaktivní prostředí se spoluprací a společnou tvorbou, jakož i s plně funkčními sdílenými ekonomikami - společně s dalšími prostředími zacílenými na nakupování, školení v zaměstnání, hraní her, vzdělávání, vzdálené schůzky, kulturní zážitky a další.

Pojem „metaverzum" zahrnuje mnoho různých úrovní a klíčové role v této oblasti hraje celá řada společností.

Produkty Adobe se už dnes používají k tvorbě imerzivních prostředí a naše role bude stále významnější. Naše produkty pro vytváření 3D a imerzivního kolaborativního obsahu, jako jsou Adobe Substance 3D a Adobe Aero, představují aktuální špičku v oboru tvorby imerzivních prostředí, včetně her, imerzivního obchodu a rozšířené reality. Díky našim inovacím mají tvůrci a firmy větší možnosti a 3D a imerzivní tvorba jsou přístupné pro každého.

Sdílená imerzivní prostředí vyžadují nové, inovativní metody obchodování, marketingu, poskytování obsahu, analytiky a personalizace. Tyto služby nabízejí nástroje Adobe pro digitální prostředí.

Nastal čas, aby se na metaverza připravily firmy. Příprava na metaverza vyžaduje závazek k demokratizaci úplně všeho, od vytváření obsahu až po vývoj a poskytování zákaznických cest. Společnost Adobe může firmám a tvůrcům pomoct s definováním a jasným artikulováním sdílené vize, kterou přinesou do metaverza. Inteligentní společnosti by se měly pustit do vytváření 3D a imerzivního obsahu. Pomůže jim to připravit se na budoucí imerzivní prostředí - a zároveň ještě dnes vylepšit, urychlit a zlevnit pracovní postupy při návrhu produktů, marketingu a elektronickém obchodování.

Virtuální díla a zboží - od umění přes oblečení až po doplňky - budou důležitou součástí sdílených imerzivních prostředí. Zajištění jejich autentičnosti bude hrát zásadní roli. Spolupráce společnosti Adobe s iniciativou Content Authenticity Initiative (CAI) pomůže zajistit, aby spotřebitelé mohli vysledovat původ virtuálních výtvorů včetně toho, jak byly upravovány. Úsilí iniciativy CAI také podpoří digitální umělce, aby za svou práci dostali příslušné uznání.

Imerzivní prostředí vás vtáhne do digitálně vytvořeného, často trojrozměrného světa. Mnohá sdílená imerzivní prostředí vám umožní manipulovat a interagovat s virtuálními objekty a s dalšími návštěvníky. O konceptu metaverza, který možná vzbuzuje až přehnaná očekávání, se hodně diskutuje, ovšem my věříme, že bude existovat nejen mnoho metaverz, ale také mnoho dalších druhů sdílených imerzivních prostředí.

Některá imerzivní prostředí budou poskytována prostřednictvím virtuální reality a návštěvníka plně obklopí. Jiná budou poskytována prostřednictvím rozšířené reality a bude se v nich prolínat virtuální prostředí s fyzickým světem. A další budou poskytována prostřednictvím webu a dalších platforem.

Metaverza jsou jedinečným typem imerzivních prostředí, která jsou trvalá a sdílená. Přinášejí rozsáhlý virtuální svět, kde můžete interagovat s jinými lidmi, kteří od vás můžou být stovky kilometrů daleko. Ekonomiky v metaverzu jsou také živé, trvalé a sdílené.

Metaverza a sdílená imerzivní prostředí umožňují zcela nové typy spolupráce a společné tvorby a otevírají nové cesty pro interakci mezi firmami a zákazníky. To může být přínosné v mnoha oblastech, od vzdálených spolupracovníků vyvíjejících společně nový produkt ve virtuálním designovém studiu až po zákazníky, kteří si přizpůsobí bundu nebo kalhoty podle svých představ a pak přesně uvidí, jak bude oblečení vypadat na avatarovi s jejich velikostí a proporcemi.

Kromě metaverz bude existovat mnoho dalších typů imerzivních prostředí, například:

Nákupní prostředí s rozšířenou realitou, které zákazníkům pomůže s rozhodováním tím, že jim ukáže 3D obrazy virtuálního zboží ve fyzickém světě.

Pracovní školení ve virtuální realitě, které novým zaměstnancům pomůže naučit se složité úkony.

Imerzivní virtuální muzeum, ve kterém bude k vidění mnohem větší část sbírek muzea, než by šla vystavit fyzicky.

V některých imerzivních prostředích budou hrát důležitou roli digitální umění a virtuální majetek, které lidem v tomto novém prostoru pomůžou vyjádřit jejich osobnost a pocity. Metaverzum navíc návštěvníkům přinese zcela nové vnímání textur a hmatových podnětů. Rostoucí trh s digitálními soubory představuje významnou novou příležitost pro lidi živící se tvorbou.

Při práci v imerzivních prostředích společnost Adobe uplatňuje své dlouhodobé hodnoty, mezi něž patří podpora otevřených standardů, jako je PDF, abychom dali prostor pro nepřetržitý tok nápadů, naše poslání umožnit tvorbu všem a změnit svět prostřednictvím digitálních zážitků a naše intenzivní podpora toho, aby měli kreativní umělci prospěch ze své práce.

Tyto hodnoty se v imerzivních prostředích uplatňují následujícími způsoby:

Podporujeme otevřené standardy a platformy. Věříme, že imerzivní prostředí budou pro návštěvníky, tvůrce i firmy nejlépe fungovat, pokud bude k tvorbě zážitků využívána společná sada otevřených standardů, díky kterým budou všichni vědět, co můžou očekávat. Podporujeme a podílíme se na vývoji špičkových standardů pro imerzivní prostředí, včetně USD (Universal Scene Description), jednoho z předních 3D/imerzivních formátů souborů pro tvorbu obsahu, a glTF (Graphics Language Transmission Format), standardního formátu souborů pro trojrozměrné scény a modely. Tvůrci a firmy by měli mít možnost vytvářet a spoluvytvářet obsah jednou a následně ho distribuovat kdekoli.

3D a imerzivní tvorba by měla být dostupná pro všechny. Imerzivní prostředí se téměř jistě stanou dominantní formou interakce a z konverzace by nikdo neměl být vynechán. Společnost Adobe se zavazuje poskytovat kreativní nástroje pro tvorbu 3D a imerzivního obsahu, které umožní komukoli vyjádřit svůj pohled na věc. Budeme také dodávat nástroje, které lidem umožní spolupracovat a společně vytvářet obsah pro metaverza a další sdílená imerzivní prostředí i přímo v nich.

Snažíme se napomáhat tomu, aby z imerzivních prostředí měli užitek tvůrci, komunikátoři, nezávislí profesionálové i firmy všech velikostí. Posláním společnosti Adobe je měnit svět prostřednictvím digitálních zážitků a věříme, že imerzivní technologie přinesou nové a bohaté možnosti interakce mezi jednotlivci a firmami. Snažíme se pomáhat s poskytováním a optimalizací těchto nových možností.

Původ virtuálních výtvorů, včetně toho, jak bylo dílo vytvořeno, by měl být jasný pro všechny. Trh s virtuálními výtvory představuje důležitý nový způsob, jakým můžou umělci profitovat ze své práce a spotřebitelé podporovat tvůrce, které obdivují. Tento trh bude vzkvétat jenom v případě, že bude jistota o původu obchodovaných děl.

Předveďte se celému metaverzu

Chcete-li být připraveni na metaverzum, musíte se už teď rozhodnout, jakou roli chcete v této působivé realitě hrát - a pak si osvojit dovednosti a vytvořit digitální datové zdroje, které vám umožní rychle se stát její součástí.

Učiňte první krok a seznamte se s našimi zdroji pro metaverzum.

Chcete-li být připraveni na metaverzum, musíte se už teď rozhodnout, jakou roli chcete v této působivé realitě hrát - a pak si osvojit dovednosti a vytvořit digitální datové zdroje, které vám umožní rychle se stát její součástí. Učiňte první krok a seznamte se s našimi zdroji pro metaverzum.

# data[].attributes.attachment_link.title
Metaverza a imerzivní prostředí - oficiální zpráva společnosti Adobe

# data[].attributes.attachment_link.description
Prozkoumejte možnosti imerzivních 3D zážitků ve hrách, komerčních platformách i prostředích rozšířené reality. Zjistěte, s jakým přístupem a hodnotami vstupuje společnost Adobe do tohoto virtuálního světa obsahu a zážitků.

# data[].attributes.body
Článek 1

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Před více než rokem jsem vás informoval o záměru tvůrců redakčního systému WordPress, integrovat přímo do základní funkcionality možnost generování všech obrázků do formátu WebP. Rok se ale s rokem sešel a kde nic tu nic. Žádná změna a nová funkcionalita tohoto skvělého redakčního systému se v tomto směru nekoná.

Měli byste používat obrázky WebP ve WordPress? Obrázky v novém a moderním formátu WebP vám pomůžou zrychlit vaše webové stránky. Jedná se o doporučený a osvědčený postup, který se má používat například s ukládáním do mezi-paměti cache, distribucí obrázků pomocí CDN a dalšími optimalizačními nástroji.

Od verze 5.8 (uvolněno 20.7.2021), WordPress ve výchozím nastavení podporuje obrázky WebP. To znamená, že můžete uložit a nahrát obrázky WebP na svůj web s WordPress bez použití jakéhokoliv přidaného pluginu. Podporuje jejich používání, ne však jejich automatické generování z jiných formátů.

Zásuvné moduly (pluginy) pro kompresi obrázků mohou převést vaše stávající obrázky do formátu WebP a případně zobrazit obrázky JPEG nebo PNG jako záložní možnost v prohlížečích, které ještě WebP nepodporují (i když na rovinu, takové prohlížeče u nás v ČR již téměř nenajdete, vše už podporuje WebP).

Pokud váš web používá mnoho obrázků a ty zpomalují váš web, měli byste určitě zvážit použití obrázků ve formátu WebP. Bohužel to musíte stále dělat ručně, rovnou je nahrát ručně ve zmíněném moderním formátu nebo za pomoci právě zmíněných zásuvných modulů = pluginů je v administraci nechat převést.

Původní článek z 15.4.2022

15.4.2022 - Pokud máte své webové stránky postavené na nejrozšířenějším redakčním systému WordPress, mohla by vás dnešní informace zajímat. Tvůrci WordPress oznámili své rozhodnutí formálně přehodnotit vysoce kontroverzní funkci WebP by Default.

WordPress oznámil, že přehodnocuje svůj návrh na zavedení automatického generování obrázků ve formátu WebP kvůli vášnivému celosvětovému odporu, který se nové funkci dostalo od komunity uživatelů a odborníků.

V oznámení tvůrců redakčního systému WordPress bylo uvedeno, že formálně prozkoumají návrhy předložené komunitou WordPress, aby se mohli lépe rozhodnout pro další kroky.

Jaký je vlastně obrázek ve formátu WebP?

Jistě všichni znáte obrázky a fotografie ve formátu JPG. Že ne? Ale ano, znáte. Protože téměř všichni máte doma digitální foťáky nebo mobilní telefony a všechna tato zařízení obvykle vaše vyfocené fotografie ukládají do formátu JPG (JPEG).

Existují mnohé další datové formáty pro elektronické obrázky a fotografie, záleží na jaké využití je potřebujete. Liší se například formáty profesionální fotografie od běžných využití obrázků.
Jeden z formátů je právě i formát WebP. WebP je ztrátový i bezztrátový kompresní souborový formát pro rastrové obrázky. Vyvinula jej firma Google ze svého formátu videa VP8, již 30. září 2010. Formát podporuje dokonce průhlednost a případnou animaci.
Co to v reálu znamená? Formát WebP je ideálním formátem obrázků pro použití na webových stránkách. Proč? Protože zachovává dobrou kvalitu obrázku při minimální velikosti dat samotného obrázku. A pokud jde o webové stránky, je nutné je načítat rychle. Proto je co nejmenší datový tok zcela na místě.

Například již komprimovaná fotografie JPG, která má třeba 500 kB, je ve formátu WebP veliká pouze cca 150 kB. I my zde v našem magazínu používáme převážně fotografie ve formátu WebP.

Povolení obrázků WebP ve výchozím nastavení WordPress, co to reálně znamená?

WordPress původně oznámil návrh na přidání funkce, která by automaticky generovala více verzí každého obrázku použitého na webu, stejně tak i verze WebP všech nahraných obrázků.

Účelem nové funkce mělo být usnadnit majitelům a provozovatelům webových stránek nahrávání obrázků na WordPress a umožnit WordPressu vytvářet optimalizované verze WebP. Nový formát WebP by pomohl snížit velikost souboru a zvýšit výkon každého webu postaveného na WordPress systému.

Ohledně nové funkce WebP se rychle objevily obavy, protože mnozí zjistili, že některým webům rychle dojde místo na disku, díky nutnému ukládání nových až milionů dalších obrázků, právě ve formátu WebP.

Někteří zástupci komunity odborníků navrhovali, aby tato zvažovaná funkce nebyla dodána jako automaticky zapnutá funkce. Řekli, že by bylo vhodnější, aby byla tato funkce ve výchozím nastavení vypnuta.

WordPress přehodnocuje nasazení WebP Feature Deployment

Ve výjimečně vášnivé sekci komentářů k návrhu této zvažované funckionality byla většina komentujících znepokojena možností, že provozovatelům webových stránek dojde místo na disku a v nejhorším případě budou mít nefunkční webové stránky a výrazně vyšší náklady v důsledku nákupu dalšího nutného místa na disku jejich webu.

V oznámení Adama Silversteina, hlavního vývojáře WordPress, uznal obavy komunity a zavázal se, že dalším krokem bude přehodnocení návrhu a návrat k přijatelnějším možnostem.

Mnoho uživatelů se obávalo navrhovaného zdvojnásobení počtu obrazových souborů, což by vedlo ke zvýšeným nákladům na hostování, nedostatku místa na disku nebo selhání zálohování.

V prohlášení se uvádí, že tvůrci systému WordPress budou zkoumat dopad na diskové úložiště z vytváření dalších obrazů WebP a obavu týkající se kompatibility WebP s dalšími funkcemi, jako jsou e-mailoví klienti, čtečky RSS a lazy load (líné načítání).
(protože ne všechny aplikace, staré webové prohlížeče, zastaralý emailový klienti a podobně umí správně prohlížet formát WebP)
Jaký je stav k dnešku - dne 15.4.2022.

Po dokončení průzkumu se WordPress zavázal přehodnotit, zda bude funkce WebP ve výchozím nastavení zapnutá nebo vypnutá a také zvážit uživatelské rozhraní, které usnadní zapnutí nebo vypnutí této funkce.
Chcete moji pomoc nebo konzultaci? Kontaktujte mě. Nezáleží na tom, jestli své online podnikání teprve plánujete nebo už ho máte. Jsem tady od toho, abych vám předal podporu, pochopení a také ty nejlepší informace z oblasti online podnikání, online marketingu a komunikace, tvorby webu, tvorby digitálního obsahu, sociálních médií a digitálních gadgetů.

# data[].attributes.attachment_link.title
WordPress nenabízí automatické generování obrázků WebP.

# data[].attributes.attachment_link.description
Pokud máte stránky postavené na nejrozšířenějším redakčním systému WordPress, mohla by vás zajímat informace o používání WebP obrázků.

# data[].attributes.body
Článek 2

# data[].attributes.body
Článek 4

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: DigCompEDu 2.2: Tvorba a úprava digitálních zdrojů

# data[].attributes.attachment_link.description
Podle některých filozofů a antropologů je charakteristickým rysem člověka to, že v sobě nese potřebu tvořit. Tvorba, utváření něčeho nového, či chceme-li kreativita, představuje jedno z důležitých témat učitelské profesní identity. Zcela zásadních rozměrů dosahuje ve spojení s technologiemi a s ohledem na propojenou síťovou kulturu, v níž se nacházíme.

# data[].attributes.body
Článek 5

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Martin Heidegger před nás staví otázku, zda jsme to my, kdo ovládáme techniku, nebo zda technika ovládá nás. Odpovědi mohou být různé, ale rádi bychom naznačili alespoň dva důležité směry úvah. Hranice mezi člověkem a technikou se obecně zmenšují, těsná interakce, spolupráce, využívání techniky na řešení různých problémů na jedné straně akceleruje informační revoluci, rozvoj blahobytu a snad i vzdělanosti, ale současně nás zbavuje představy, že s technikou můžeme zacházet jako s kladivem. Kladivo, píše Heidegger, můžeme použít pro dobrou věc (postavíme s ním dům), i pro špatnou (utlučeme jím souseda), volba je vždy pouze na nás, kladivo je hodnotově neutrální. Jenže charakter techniky se proměňuje a naše možnosti, perspektivy, mechanismy, kterými řešíme určité problémy, jsou tak silně technizované, že od tohoto procesu provázanosti nemůžeme snadno odhlédnout.

Jan Sokol říkal, že pokud by nás někdo zbavil vší techniky a vysadil někde uprostřed savany, tedy do prostředí, které bychom mohli označit jako přirozené pro náš živočišný druh, pravděpodobně by většina z nás dlouho nepřežila. Pro člověka je přirozené nedožívat se více než čtyřiceti let (v průměru), jen díky technice je nyní šance na dožití přibližně dvakrát tak vysoká. Techniku tedy užíváme k tomu, abychom si vytvářeli prostředí, ve kterém se nám bude dobře žít. Sokol tvrdí, že jistá afinita k životu je společná všem druhům a že právě na ní bychom mohli založit začátek určitého společného etického hledání vhodného chování.

První odpověď na otázku Heideggera je tedy složitá - není to tak, že by technika ovládala nás, nebo my techniku, ale technikou měníme svět, ve kterém žijeme, i sami sebe. Sám koncept vzdělanosti se díky technice v posledních dvou stech letech zásadně proměnil.

Druhá část odpovědi má ale jiný kořen. Technika se postupně stává lákavou záležitostí, která má za následek rozmývání hranic mezi školou a volným časem, mezi prací a zábavou. Jsme neustále online, nepřetržitě k nám směřuje tok informací, které musíme vyhodnocovat. Nestát se tím, kdo je ovládán technikou, není jen otázkou nějakých „tvrdých dovedností", ale především kompetence, kterou DigComp označuje jako digital wellbeing - tedy určitá schopnost dosahovat rovnováhy mezi technikou a námi.

Řada autorů, jako například James Bridle, upozorňuje, že technologické společnosti se snaží, aby uživatele psychologicky ovlivňovaly tak, aby v jejich službách trávil více času, než měl původně v plánu. Pro ilustraci uveďme tři příklady: 1) Na YouTube se zobrazují videa, která by mohla zajímat člověka, s cílem, aby klikal na další. Mnoho uživatelů tak konzumuje mnohem více obsahu, než mělo původně v plánu. 2) Pokud na Wikipedii hledáme nějakou informaci, velice často se na několik kliknutí dostaneme někam úplně jinam - hodina studia na Wikipedii je tak sice přínosná a zajímavá, ale často nemířící do potřebné oblasti. 3) Facebook vybírá příspěvky, které zobrazí na zdi tak, aby korespondovaly s názory konkrétního uživatele, takže ho uzavírá do filtrační bubliny, ale současně tím významně prodlužuje čas, který uživatelé budou na této platformě trávit.

Všechny tři příklady mají společný kořen - principem určité zábavnosti a zajímavosti, které dokážeme jen málo odolávat, dochází k tomu, že na těchto platformách trávíme mnohem více času, než bychom sami rádi. Stojíme tak před výzvou nikoli jak se od techniky jasně oddělit (jak si to asi představoval Heidegger), ale jak si osvojit kompetence k tomu, abychom techniku využívali co nejvíce k našemu prospěchu a s naším konkrétním plánem.

V jiném kontextu tak můžeme nahlížet paradox produktivity, o kterém v roce 1987 psal Robert Solow: „Věk počítačů vidíte všude, jen ne na statistikách produktivity práce." Solow upozorňoval na skutečnost, že samotná přítomnost techniky nijak nezvyšuje efektivitu práce, nebo alespoň ne hned. Ve skutečnosti je zřejmé, že v delší časové škále technika produktivitu zásadním způsobem akceleruje. Je k tomu ale potřeba, aby docházelo k vhodné edukaci zaměstnanců tak, aby s ní uměli dobře zacházet. Ono dobré zacházení má samozřejmě mnoho rovin, ale ve školním prostředí i ve firmách se stále větší pozornost soustředí na to, jak najít rovnováhu mezi využíváním techniky a časem bez ní, jak ji využívat tak, aby přinášela benefity, ale člověka neovládala a nestresovala.

Začali jsme Heideggerovou otázkou, která mohla působit odtažitým filozofickým dojmem, ale ve skutečnosti je zásadním způsobem aktuální - bez nalezení nového vztahu k technice se budeme potýkat s informačním přetížením, s rostoucími psychickými problémy, s technostresem nebo syndromem vyhoření ve velice nízkém věku, případně se závislostmi na využívání techniky, s narušením pozornosti a dalšími negativními jevy. Jejich společným jmenovatelem je právě absence schopnosti určité technologické umírněnosti, na kterou jsme ale doposud nebyli dostatečně připraveni - ani evolučně, ale zatím ani edukačně.

Pokud DigCompEdu hovoří o tom, že digitálně kompetentní vzdělavatel „s použitím digitálních technologií přijímá taková opatření, která vedou k zajištění fyzické, psychické a společenské pohody žáků. Umožňuje žákům zvládat rizika a používat digitální technologie bezpečně a zodpovědně", tak se nemá na mysli nic menšího, než že bez zvládnutí této kompetence nedává nic dalšího v oblasti technologií ve vzdělávání smysl. Věříme, že i když jde o kompetenci poněkud defenzivně vymezenou, neznamená to, že bychom na ni měli nahlížet jako na negativní aspekt techniky. Naopak - vhodný digital wellbeing povede k větší spokojenosti, svobodě, informovanosti, pracovní efektivitě. Cílem kompetence je naučit se i vzdělávanému životu v informační společnosti.

Digital wellbeing

Cílem digital wellbeingu je pomoci najít jistou rovnováhu mezi bytím online a offline, mezi používáním techniky a prací s „papírovými" nástroji. Není to přitom nějaký výmysl populární psychologie nebo novinářsky zveličený problém, neboť jde o jednu z 21 nejdůležitějších digitálních kompetencí, které Evropská komise zařadila mezi ty, kterými by měl disponovat každý občan v EU. To samo o sobě je poměrně silný důvod se problematikou zabývat. Hovoří o ní lidé z Googlu, Applu, ale i dalších firem, najdeme na toto téma mnoho výzkumů z oblasti akademie a například University of York pod vedením Susan Halfpenn na toto téma na Future Learn provozuje MOOC.

Tim Cook, šéf Applu, prohlásil, že si na svém iPhonu vypnul notifikace. Tedy přesně tu funkci, která iPhone dokázala proslavit a přinést mu obrovské množství uživatelů a zcela změnit způsoby interakce člověka s aplikacemi. Důvody jsou jasné - chce mít možnost se soustředit na to, co dělá, a nenechávat se neustále rozptylovat a rušit. Google se poprvé začal věnovat digital wellbeingu v roce 2018, když do Androidu umístil aplikaci, která monitorovala čas strávený v jednotlivých aplikacích. Na tu nyní navazuje soubor nástrojů Digital Wellbeing Experiments, jejichž cíl je jasný - dát uživateli zpětnou vazbu o tom, kolik času tráví s mobilním telefonem v ruce, a pomoci mu tento čas redukovat.

V pozadí celé problematiky stojí psychologická škola, která se označuje za pozitivní psychologii. Myšlenky, na kterých stojí, formuloval Martin Seligman a je možné je (s jistým zjednodušením) shrnout následujícím způsobem: V běžné psychologii se hodně zaměřuje na problémy, na negativní věci. Pozitivní myšlení, práce na svých silných stránkách, schopnost uvědomovat si dobré věci je překvapivě silným nástrojem, který umožňuje řadu věcí zlepšit - od průběhu rýmy až po učení. Seligman pracuje s tzv. PERMA modelem, který má pozitivním emocím dopomáhat:

Positive Emotions (pozitivní emoce) - měli bychom dělat věci, u kterých pociťujeme pozitivní emoce. To samozřejmě neznamená vyhýbat se všemu, co nepůsobí libost, ale systematicky do svého dne zapracovávat prvky, které pozitivní jsou. Ve vztahu k technice zde můžeme vidět jasný důraz na určité rozlišování - přináší nám užívání dané služby, naše informační praktika, zvyk, pozitivní emoce? Nebo kvůli ní máme výčitky, zlost, nelibost?

Engagement (zaujetí) - součástí naší práce, aktivit, studia musí být činnosti, která nás zaujmou. Mihaly Csikszentmihalyi proto hovořil o Flow - cílem edukace, ale i práce s technikou, by mělo být usilování o flow nebo bytí v jeho okolí, tedy práce s přiměřeně složitými a zajímavými úkoly.

Relationship (pozitivní vztahy) - téma, o kterém se ve vztahu k technologiím často hovoří poněkud problematicky, ale přesto je zásadně důležité. Také v digitálním prostředí je třeba budovat sítě vztahů s lidmi, které nám budou připadat smysluplné, přátelské, bezpečné. Sociální média mohou vytvářet dojem, že přátel máme obrovské množství, že máme dostatek laiků a dalšího sociálního uznání, ale to pozitivnímu náhledu na svět příliš nepomáhá. Vyplatí se proto investovat do vztahů, které mají určitou hodnotu a trvanlivost.

Meaning (smysluplnost) - Seligman zdůrazňuje, že bychom měli dělat aktivity, které nám dávají smysl. Důraz na projektově orientovanou nebo badatelskou výuku má jeden ze svých kořenů právě zde stejně jako Cormierovo pojetí oddenkového učení. Je třeba celé vzdělávání koncipovat tak, aby studenti měli před očima důraz na smysluplnost svého jednání jak v subjektivní, tak v objektivní rovině.

Accomplishment (úspěch) - Seligman zdůrazňuje, že klíčem k efektivnímu vzdělávání je zkušenost s úspěchem, který musí zakoušet každý studující. Je třeba hledat vždy takové postupy, které povedou k tomu, že v každém edukačním celku ideálně bude moci každý studující zažít úspěch.

PERMA model je jen jedním z mnoha, které se snaží určitým způsobem zachytit, že psychologická stránka práce a studia je mimořádně důležité. Při pohledu na výše uvedené body je zřejmé, že technika může být v mnoha ohledech užitečným a kvalitním nástrojem, který zlepší psychologickou pohodu jednotlivých studujících. A s ní se bude zvyšovat také výkon. Cílem pozitivní psychologie není, aby „všichni byli v pohodě a nikdo po nich nic nechtěl", ale systematická práce s pocitem smysluplnosti a určitého optimismu, který vede k vyšším výkonům, spokojenějšímu životu, lepšímu zdravotnímu stavu.

Z hlediska samotných technologií nabízí například Bořivoj Brdička na základě reflexe výše anoncovaného kurzu z Future learn následující body k úvaze:

vypnout si notifikace;

dělat si poznámky;

méně mailovat;

odstranit si mobilní telefon z dosahu, když pracujeme nebo studujeme;

aktivně odpočívat;

nastavit si pravidla práce s technikou a dodržovat je;

vybírat si vhodný obsah, služby, sociální vazby;

být sám sebou v oblasti sociálních médií;

vymanit se z filtračních bublin;

nečíst nežádoucí obsah;

svobodně odejít z hádek;

komunikovat;

kultivovat internet.

Podobné seznamy si jistě může sestavit každý sám, ale je užitečné o nich systematicky přemýšlet a zapojovat je do edukačního schématu. Můžeme být často vystaveni tomu, že budeme hledat pro každou činnost speciální technologii, že to, jak s nástroji pracujeme, dokáže vyřešit konkrétní problémy. Ale současně musíme mít na paměti, že tím vším můžeme „zaplevelovat" digitální prostředí, ve kterém žijeme. Také to je důvod, proč se hovoří o digitálních detoxech nebo dietách, o dovolených bez signálu atp. Jde o snahu zvládnout informační přetížení, pokusit se vystoupením a důrazem na digitální minimalismus najít nový status quo.

Příklady užitečných nástrojů

V tomto seznamu se budeme soustředit na různé nástroje a služby, které mají za cíl rozvíjet digital wellbeing - od práce s mindfulness až po soustředění se a omezování technologií. Ještě jednou bychom rádi zdůraznili, že se nedomníváme, že cílem by mělo být odstřižení se od technologií, ale nalezení určité rovnovážné polohy, ve které budeme technologie schopni využívat a současně budeme po psychické, fyzické i dušení stránce v rovnováze sami se sebou a nebudeme mít poškozené sociální vazby či motivaci.

ActionDash - aplikace umožňuje nastavit, kolik času chceme strávit v jednotlivých aplikacích. Automaticky je pak zablokuje poté, co daný limit překročíme. Nejde o „dětský zámek", ale o nástroj pro podporu seberegulace.

Calm - aplikace, která nabízí ucelený kurz meditací. Je velice praktická pro systematické využívání.

lux - jednoduchý nástroj funguje jako filtr modrého světla na počítači. Hodí se především pro večerní práci, pokud po ní trpí uživatel nespavostí.

Google přehled činností - abychom mohli usoudit, jaké změny potřebujeme ve svém užívání technologií dělat, potřebujeme mít informace o tom, jak na tom jsme. Přehledy činností v Androidu či iOS poskytují dobrý přehled o tom, co vlastně na telefonu děláme.

Head Space - nástroj, který učí člověka meditovat - na výběr je přitom z různých témat či sérií a jednotlivá cvičení se vám mohou v průběhu dne připomínat. Vede člověka k tomu, že se v ideálním případě naučí meditovat sám a získá dobrou baterii různě zaměřených témat.

Moodometer - aplikace slouží k zaznamenávání nálady pomocí jednoduchých smajlíků. Cílem je získat evidenci o emocionálním stavu a jeho proměnách na různých místech či různých činnostech.

Noisli - aplikace, která umožňuje vytvářet a mixovat různé zvukové kulisy k práci - od hluku kanceláře po praskání v krbu či déšť. Funguje jako zásuvný modul do Chrome.

Paper Phone - zajímavý experiment od Googlu umožňuje vytisknout si na papír důležité informace na příští den (od kalendáře se schůzkami až po telefonní čísla). Cílem je snížit množství času, který na telefonu v práci strávíme.

Pause - jednoduchá aplikace s relaxačními cvičeními na prsty. Jde o velice praktický nástroj při delší práci na počítači.

Tune - aplikace využívá umělou inteligenci a umožňuje nastavit, jaký tón příspěvků v komentářích se má uživateli (v angličtině) zobrazovat. Lze tak číst diskuse a současně se vyhnout explicitním nebo agresivním komentářům.

Očima odborné literatury

Vanden Abeele, M. M. (2021). Digital wellbeing as a dynamic construct. Communication Theory, 31(4), 932-955.

Autor studie upozorňuje na skutečnost, že digital wellbeing není jen nedostatkem negativních jevů, ale že ho musíme promýšlet dále. Žijeme v paradoxním světě, ve kterém na jedné straně zakoušíme propojenost s ostatními jako chtěný a žádoucí jev, ale současně cítíme, že snižuje naši autonomii rozhodování. Na základě těchto úvah nabízí definici digital wellbeingu, o kterém tvrdí, že je subjektivní individuální zkušenost optimální rovnováhy mezi výhodami a nevýhodami mobilního připojení. Tento zkušenostní stav se skládá z afektivních a kognitivních hodnocení integrace digitální konektivity do každodenního života. Lidé dosahují digitální pohody tehdy, když zažívají maximální kontrolované potěšení a funkční podporu spolu s minimální ztrátou kontroly a funkčním poškozením.

Al-Mansoori, R. S., Naiseh, M., Al-Thani, D., & Ali, R. (2021, July). Digital Wellbeing for All: Expanding Inclusivity to Embrace Diversity in Socio-Emotional Status. In 34th British HCI Conference 34 (pp. 256-261).

Studie se snaží analyzovat vztah mezi inkluzivním designem a digital wellbeingem. Upozorňuje, že jde o propojené fenomény, u nichž se ale každý sleduje a analyzuje na jiné úrovni. Autoři upozorňují, že digital wellbeing je jako socio-emoční status něčím, co stojí na dobře provedené inkluzi v rovině kognitivní a fyzické. Zdá se, že by ale měl platit předpoklad z universal design přístupu - pozitivní změny směřující k odstraňování bariér (obecně spíše problémů) jsou prospěšné většinou pro širší kohorty osob, než pro které jsou designované.

Blake, H., Mahmood, I., Dushi, G., Yildirim, M., & Gay, E. (2021). Psychological Impacts of COVID-19 on Healthcare Trainees and Perceptions towards a Digital Wellbeing Support Package. International journal of environmental research and public health, 18(20), 10647.

Studie upozorňuje (mimo jiné) na dva důležité aspekty, které musíme u digital wellbeingu a jeho promýšlení brát do úvahy. Předně nejde o fenomén izolovaný od dalších sociálních pohybů ve společnosti. Společenské změny, organizační kultura instituce, ale i subjektivní vstupy zásadně mění pocity rovnováhy. To znamená, že řešení se musí rychle a efektivně měnit a přizpůsobovat potřebám daných studentů či vzdělavatelů. Druhý aspekt je interkulturní - některé kultury (včetně naší) vnímají psychologickou pomoc stále jako stigmatizující a problematickou. Proto je třeba hledat cesty, jak odstraňovat bariéry v jejím poskytování, což může být pro každou kulturu jiné.

Závěr

Vanden Abeele si ve své studii všímá důležité věci - klíčovým pojmem, na který bychom se v rozvoji digitálních kompetencí měli soustředit, není jen digital wellbeing, jistá ochrana psychologická, ale i technologická před negativními jevy spojenými s technizací společnosti. Možná sama Heideggerova otázka, kterou jsme začínali, nedává smysl. Otázkou je, co je to digitální blahobyt a jak ho dosáhnout. Autor přitom upozorňuje, že zde narážíme na kulturní problém - blahobyt vnímáme jako něco, čeho bychom rádi dosáhli, ale co je z hodnotových důvodů tabu. Avšak je to možná tato změna perspektivy, která nám umožní s naší situací něco skutečně adekvátního dělat.

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: DigCompEdu 6.4: Odpovědné používání digitálních technologií

# data[].attributes.attachment_link.description
Článek se věnuje problematice vztahu člověka a počítače v psychologické rovině. Popisuje koncept digitální rovnováhy jako určitého nástroje hledání optima ve způsobu využití technologií. Upozorňuje na komplexnost celé problematiky i na fakt, že hotové řešení není „po ruce", ale musí ho pečlivě hledat každý uživatel.