# data[].attributes.headline
Троянські програми

# data[].attributes.subject
Троянські програми

# data[].attributes.body
Троянські програми - різновид шкідницького програмного забезпечення, яке не здатне поширюватися самостійно (відтворювати себе) на відміну від вірусів та хробаків, тому розповсюджується людьми.
Термін походить від оповіді про Троянського коня з давньогрецької міфології, через використання троянцями різновиду соціальної інженерії, видаючи себе за безпечні й корисні застосунки, для того аби переконати жертв встановити їх на комп'ютер. Вважається, що першим цей термін в контексті комп'ютерної безпеки використав у своєму звіті «Computer Security Technology Planning Study» Деніел Едвардс, співробітник АНБ.
Приклади троянів: Pinch, TDL-4, Trojan.Winlock, Clampi, WARRIOR PRIDE.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Книжный Червь

# data[].attributes.attachment_link.title
Что такое Trojan и как от них защищаться

# data[].attributes.body
Комп'ютерний вірус — комп'ютерна програма, яка має здатність до прихованого самопоширення. Одночасно зі створенням власних копій віруси можуть завдавати шкоди: знищувати, пошкоджувати, викрадати дані, знижувати або й зовсім унеможливлювати подальшу працездатність операційної системи комп'ютера. Розрізняють файлові, завантажувальні та макровіруси. Можливі також комбінації цих типів. Нині відомі десятки тисяч комп'ютерних вірусів, які поширюються через мережу Інтернет по всьому світу.

Розробники вірусного програмного забезпечення використовують засоби соціальної інженерії і інформацію про вразливості цільового ПЗ, щоб заражати системи і розповсюджувати вірус. Необізнані користувачі ПК помилково відносять до комп'ютерних вірусів також інші види зловмисного ПЗ — програми-шпигуни чи навіть спам.

Щороку комп'ютерні віруси причиняють шкоди розміром в декілька мільярдів доларів, викликаючи системні критичні помилки, зупиняючи великі сайти та вебзастосунки, знищуючи або модифікуючи файли, підвищуючи час відгуку.

За створення та поширення шкідливих програм (в тому числі вірусів) у багатьох країнах передбачена кримінальна відповідальність. Зокрема, в Україні поширення комп'ютерних вірусів переслідується і карається відповідно до Кримінального кодексу (статті 361, 362, 363). Приклади вірусів: Neshta, Staog, Archiveus.

# data[].attributes.attachment_link.title
Найнебезпечніші комп'ютерні віруси в історії інтернет.

# data[].attributes.body
Хробак комп'ютерний — це програма, яка може подолати всі три етапи розповсюдження самостійно (звичайний хробак), або використовує агента-користувача тільки на 2-му етапі (поштовий хробак). Хробаки майже завжди шкодять мережі, наприклад, споживаючи пропускну здатність. Більшість створених комп'ютерних хробаків лише розповсюджуються, та не шкодять системам

# data[].attributes.attachment_link.title
НЕБЕЗПЕЧНІ КОМП'ЮТЕРНІ ВІРУСИ | ТОП 7 хробаків, які можуть бути в твоєму ПК | Dark Paladin