# data[].attributes.headline
Културен и социален живот

# data[].attributes.subject
Културен и социален живот

# data[].attributes.body
Културният живот в България преживява значителен подем. През 1904 г. е основан Народният театър, който се превръща в център на културната дейност. Театралните представления, сказките (популярни лекции) и концертите стават любимо забавление на градските жители.

Спортът също набира популярност – през края на XIX и началото на XX век се създават първите спортни клубове и дружества. Колоезденето, гимнастиката и туризмът стават масови, като през 1895 г. е основано първото туристическо дружество – „Алеко Константинов“.

# data[].attributes.headline
Здравеопазване и образование

# data[].attributes.subject
Здравеопазване и образование

# data[].attributes.body
Държавата полага усилия за подобряване на общественото здравеопазване. Във всяка околия са назначени държавни лекари и фелдшери, строят се болници и се откриват аптеки. Лекарите, завършили медицина в чужбина, въвеждат модерни медицински практики и пропагандират здравословен начин на живот.

Образованието също бележи напредък – броят на училищата се увеличава, а през 1888 г. е основан Софийският университет, който дава възможност за висше образование в страната.

# data[].attributes.headline
Електрификация и индустриализация

# data[].attributes.subject
Електрификация и индустриализация

# data[].attributes.body
През 1900 г. с пускането на първата водноелектрическа централа „Панчарево“ започва електрифицирането на София. Градът става един от първите в Европа с електрическо улично осветление, а през 1901 г. тръгва първият електрически трамвай.

Индустриализацията също набира скорост – развиват се текстилната, тютюневата и хранително-вкусовата промишленост. Държавата започва да насърчава изграждането на фабрики, което води до появата на нова работническа класа.

# data[].attributes.headline
Европейските „моди“ и промени в бита

# data[].attributes.subject
Европейските „моди“ и промени в бита

# data[].attributes.body
В края на XIX век европейската мода започва да навлиза в облеклото на българите. Заможните граждани, пътувайки в чужбина, възприемат нови стилове и заменят традиционните народни носии с модерни дрехи. Жените започват да носят рокли вместо сукмани, а мъжете заменят калпаците с фесове. Тази промяна отразява стремежа към индивидуалност и социален престиж.

В градските домове се въвежда хранене на маса със столове и прибори, увеличава се консумацията на месо, а пиенето на кафе става част от гостоприемството. С промяната на традиционните представи се разчупват патриархалните норми, а свободният ден – неделята – се изпълва с развлечения като театрални представления, концерти и излети.

# data[].attributes.headline
Модернизация на градската среда

# data[].attributes.subject
Модернизация на градската среда

# data[].attributes.body
С развитието на икономиката и обществото, българските градове започват да се преобразяват. Ако в началото на XIX век повечето градове имат ориенталски облик – с тесни, криволичещи улички, калдъръми и ниски къщи с двор – то в края на века започва изграждането на нови централни части.

София, Пловдив, Варна, Русе и други големи градове се модернизират с прави улици, площади, обществени сгради, паркове и фонтани. Пазарите, които дотогава са били разположени в центъра, се изместват, а на главните булеварди се появяват модерни магазини, кафенета и ресторанти.

Заможните граждани започват да строят домове в европейски архитектурни стилове като неокласицизъм и необарок. Тези къщи са обзаведени с модерни мебели, тапети, килими и осветителни тела, а в домовете се организират приеми, банкети и чаени събирания.

# data[].attributes.headline
Транспорт и комуникации

# data[].attributes.subject
Транспорт и комуникации

# data[].attributes.body
Един от най-значимите белези на модернизацията е развитието на транспорта и комуникациите. Железопътният транспорт се разширява бързо – през 1888 г. е завършена първата жп линия между София и Варна, което значително улеснява търговията и пътуванията.

Телеграфът, който вече е въведен през 60-те години на XIX век, става основно средство за комуникация между държавните институции и търговците. Телефонът също навлиза сравнително бързо – през 1886 г. в София се провежда първият телефонен разговор, а до 1911 г. броят на абонатите в столицата достига 2 762.

През 1897 г. в България е внесен първият автомобил, а през първите години на XX век се създават автомобилни компании и обществени превози. Автомобилът се превръща в символ на просперитет и модерност.